ÖPVERSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1898, N!0 5. 285 



förmåga och de, som öfver hufvud taget fäst afseende vid den 

 ifrågavarande korrektionen, haf'va utfört denna på grund af de 

 bestämningar, som blifvit gjorda öfver andra sotade ytors absorp- 

 tionsförmåga, utan att tillräckliga grunder synas hafva funnits 

 för antagandet, att dessa bestämningar låtit tillämpa sig på de 

 absorberande ytorna i respektive mätapparater. Det icke obetyd- 

 liga observationsmaterial, som för närvarande samlats, beträffande 

 t. ex. solens värmestrålning, synes på nu anförda grunder icke 

 tillåta en komparativ behandling af större skärpa, då — från- 

 sedt flera af metodernas brister i öfrigt — angifvelser öfver den 

 absorberande ytans beskaffenhet i de flesta fall saknas. 



Orsaken till dessa förhållanden är utan tvifvel beroende på 

 svårigheten att utföra en tillfredsställande bestämning af en ytas 

 absorptionsförmåga och på bristen på tjänliga metoder härför, 

 men äfven på föreställningen, att nämnda qvantitet är så liten, 

 att den godt kan negligeras i jämförelse med öfriga observations- 

 fel. Äfven om detta antagande kan hafva sitt berättigande vid 

 de äldre apparaterna för absoluta bestämningar af strålande 

 värme, där det procentiska felet i resultatet blir relativt stort, 

 så torde det däremot icke vara tillåtet vid de nyare arbets- 

 metoderna, där felet i slutresultatet icke bör öfverstiga 1 %. 



Från den allra sista tiden föreligger emellertid ett försök 

 att bestämma' absorptionsförmågan hos sotade ytor af Herrar 

 Crova och Comp AN. r ) Den metod, som dessa forskare härvid 

 användt, grundar sig pä en jämförelse mellan strålningen hos 

 olika behandlade sotytor och strålningen hos en »absolut svart 

 yta». Denna senare bestod i en liten öppning i ett större inuti 

 svärtadt kärl, hvilken inre yta genom ett omgifvande vattenbad 

 hölls vid 100° temperatur. 2 ) Från strålningen slutes till absorp- 

 tionen, hvilken i gynnsammaste fall finnes uppgå till 98 %. Jag 

 är emellertid böjd att antaga, att detta värde är något för lågt. 



J ) Crova et Compan. C. R. 126, 7 Mars 1898. 



2 ) Denna metod att åstadkomma en absolut svart yta är redan förut angifven af 

 W. Wien och O. Lummer, Wied. Ann. 56, 451, 1895 och Lummer och 

 Pringsheim hafva användt densamma för alt studera strålningslagen, Wied. 

 Ann. 63, 395, 1897. 



