286 ÅNGSTRÖM, OM ABSORPTIONSFÖRMÅGAN HOS EN SOTAD YTA. 



Det är nämligen tydligt, att de båda ytorna, hvars strålnings- 

 förmågor skola jämföras, böra hafva identiskt lika temperatur 

 för att denna undersökningsmetod skall leda till riktiga resultat. 

 Så synes dock ej vara förhållandet, ty under det värmeförlusten 

 hos den »absolut svarta» ytan inskränker sig till strålning genom 

 det lilla hålet i väggen, stråla de öfriga ytorna fritt åt alla håll 

 och förlora äfven värme genom konvektion. Det följer häraf 

 med nödvändighet, att dessa senare ytor måste hafva en något 

 lägre temperatur än den förra, och att de redan på denna grund 

 måste gifva en något mindre strålning, hvaraf följaktligen ett 

 något för lågt värde på absorptionsförmågan härledes. Det är 

 för öfrigt att märka, att denna undersökning blott leder till en 

 bestämning af absorptionsförmågan för strålning af mycket stor 

 våglängd, och att den väl svårligen låter använda sig för bestäm- 

 ning af absorptionsförmågan för strålning af kortare våglängd. 



Dessa omständigheter hafva föranledt mig att undersöka, 

 hurnvida icke en tillfredsställande bestämning af en sotad ytas 

 absorptionsförmåga skulle kunna utföras medelst den metod här- 

 för, som jag en gång förut i förbigående användt för att finna 

 ett approximativt värde på denna qvantitet. 1 ) Denna metod 

 består i en direkt bestämning med tillhjälp af bolometer såväl 

 af den mot ytan infallande som den från ytan diffust återkastade 

 strålningens styrka, ur hvilka bestämningar därpå diffusions- och 

 absorptionsförmågan kan beräknas. I samma arbete har jag 

 nämligen visat, att om diffusion eger rum från en fullständigt 

 matt yta, och man från ett ytelement afsätter linier proportio- 

 nela mot diffusionens storlek i denna riktning, så erhålles på 

 detta sätt genom förening af liniernas ändpunkter en yta — 

 »diffusionsyta» — som mycket nära ansluter sig till en sfer, och 

 som faktiskt är en sfer i den händelse, att den infallande strål- 

 ningen råkar ytan under 30°— 50° infallsvinkel. 2 ) Diffusions- 

 ytorna för olika, fullständigt matta ämnen äro sålunda i det allra 



J ) Om strålande värmes diffusion från plana ytor. Upsala Univ. Årsskrift 1885, 



se p. 40. Äfven Wied. Ann. 26, 253, 1885. 

 2 ) 1. c. p. 31—32. Wied. Ann. 1. c. p. 270. 



