ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1898, N:0 5. 287 



närmaste likformiga och, om diffusionen i normalens till ytan 

 riktning är S (— - styrkan af den från ytenheten diffust åter- 

 kastade strålningen på afståndet ett från ytan), så blir den to- 

 talt återkastade strålningen: 



D = 7tS (1) 



och således, om den infallande strålningens styrka är /, diffusions- 

 förmågan: 



d = f. (2) 



Ehuruväl inga svårare anmärkningar torde kunna göras mot 

 denna undersökningsmetod, då det gallor ytor af stor diffusions- 

 fönnåga, alldenstund mätapparaten här blott användes till rela- 

 tiva bestämningar, och härvid på nyss anförda grunder dess ab- 

 sorptionsförmåga för olika våglängd torde kunna anses konstant, 

 blir dock förhållandet helt annat, om det gäller att undersöka 

 diffusionen från en yta af samma beskaffenhet som mätappara- 

 tens egen. 



För att klargöra förhållandena i detta fall skola vi antaga, 

 att vi hafva två ytor A och B af samma beskaffenhet och pä 

 afståndet ett från hvarandra, samt att mot A infaller den homo- 

 gena strålningen Wi under infallsvinkeln a. Per ytenhet träffas 

 således A af strålningen Wi cos a = Ii. Ytan återkastar diffust 

 en del dili af denna strålning, det öfriga Ii(l — di) absorbe- 

 ras. Det är denna qvantitet, som åstadkommer uppvärmningen 

 af A och som, om A utgör ytan af en bolometer eller termo- 

 stapel, ger sig tillkänna genom ett däremot proportionelt utslag 

 a ä dessa instrument. Om nu diffusionen i normal riktning från 

 ytan A är Si, så är 



dili = ti Si . (3) 



Träffar denna strålning Si den andra ytan B, sä måste, allden- 

 stund B och A antogos vara af samma beskaffenhet, och strål- 

 ningen är homogen, åter en qvantitet diSi diffust återkastas, 

 under det att Si(l - di) af B absorberas. Är B vtan af en 



