Di(NO,) 8 . 



Bi(N0 3 ) 3 . 



H 2 0. 



3.92 



1 



29,6 



2,26 



1 



19,4 



1,08 



1 



12,4. 



ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1898, NtO 5. 319 



Den molekylära sammansättningen blir för dessa kristaller: 



4) 

 5) 

 6) 



I dessa kristaller förekommer neodymnitratet, åtminstone 

 molekylärt, öfvervägande, h varför här kristallvattenhalten rättar 

 sig efter neodymnitratet, d. v. s. den är = 6 aq. 



Dessa senare blandningskristaller torde därför lämpligen 

 skrifvas under formeln 



(Di, Bi)(N0 3 ) 3 + 6aq. 



Af dessa exempel framgår således, att det råder isodimorfi 

 mellan nitraten af vismut och neodym, i det att det stabila 

 Bi(N0 3 ) 3 + 5 aq är isomorft med den labila formen Di(N0 3 ) 3 + 5 aq, 

 samt det stabila Di(N0 3 ) 3 + 6 aq är isomorft med den labila 

 formen Bi(TS T 3 ) 3 + 6 aq. 



Ur de lösningar af vismutnitrat, hvilka voro försatta med 

 lantannitrat och yttriumnitrat, hafva äfven kristaller erhållits, 

 hvilkas varierande specifika vigt och kemiska sammansättning 

 tyda på, att äfven här erhållits blandningskristaller med varie- 

 rande sammansättning. Äfven i detta fall råder således isodi- 

 morfi mellan vismutnitrat å ena sidan och lantannitrat resp. 

 yttriumnitrat ä den andra. 



Hvad de kristallografiska förhållandena beträffar, äro dessa 

 ännu ej fullt utredda, men hoppas jag senare kunna meddela 

 om dem. För öfrigt har jag för afsikt att mera ingående under- 

 söka isomorfiförhåUandena mellan vismutsalterna å ena sidan 

 och i allmänhet motsvarande salter af de sällsynta jordarterna 

 a den andra. 



Komma äfven då att erhållas blandningskristaller, torde 

 väl detta tala för, att de sällsynta jordarterna böra i det Men- 

 delejeffska skemat införas såsom en enda, stor grupp närmast 

 efter barium, något som ju äfven Retgers föreslagit i Zeitschr. 

 f. Phys. Chemie Bd. 16. I det skema Retgers där uppställer 



