325 



Öfversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar, 1898. N:o 6. 



Stockholm. 



Studier öfver vegetationen i mellersta Skandinaviens 



fjälltrakter. 



Om tundraformationer i svenska fjälltrakter. 

 Af Rutger Sernander. 



[Meddeladt deu 8 Juni 1898 genom Th. M. Fries.] 



Om begreppet tundra och Dier anu m-tundran på Kola- 



halfön. 



Tundra är såväl inom den geografiska som botaniska litte- 

 raturen ett mycket sväfvande begrepp. x ) 



En del forskare taga det i anslutning till Middendorff 

 mycket vidsträckt, som en benämning för hela det arktiska 

 slättlandet på norra halfklotets tvenne kontinenter ofvan skogs- 

 gränsen. 



Andra däremot vilja inskränka det såsom namn för vissa 

 karaktäristiska växtformationer inom detta område. Så kallar 

 Grisebach endast de partier däraf tundra, som på grund af 

 markens ringa värme hysa den allra fattigaste floran. 



Ur geografisk synpunkt är det mycket, som talar för att 



taga tundra i dess mast vidsträckta betydelse, att låta den 



') Jmfr t. ex. Th. von Middendorf, Reise in dem äussersten Norden und 

 Osten Sibiriens. Vierte Lieferung. 1864. 



A. Grisebach, Die Vegetation der Erde. Erster Band. 1872. 



C. J. von Klinggräff, Zur Pflanzengeographie des nördlichen und ark- 

 tischen Europas, Zweite Auflage. 1878. 



F. R. Kjellman, Om växtligheten på Sibiriens nordkust. Vega-expedi- 

 tionens vetenskapliga iakttagelser. Bd. I. 1882. 



Alfr. Nehring, Ueber Tundren und Steppen. 1890. 



E. Warming, Plantesamfund. 1895. 



