ÖFVERSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1898, N:0 6. 333 



I sin typiska form tyckes .Dicranum-tunåra.n på Grästöten 

 vara en slutformation. I dess vidare utveckling komma lafvarne, 

 som sedermera skall visas, att tilltaga i frekvens. På det stora 

 hela taget torde dock ej under närmast kommande tider forma- 

 tionens sammansättning i väsentlig grad blifva ändrad. 



Ur Dicranum-t undrans biologi. 



En af de största svårigheterna vid analyser af växtforma- 

 tioner är att erhålla en exakt värdemätare på de ingående ar- 

 ternas frekvensgrader. Den inom Skandinavien vanliga Norrlin- 

 Hultska metoden att använda en graderad skala på fem grader 

 — enstaka, tunnsådd, strödd, riklig och ymnig — är i en mängd 

 fall synnerligen både praktisk och användbar och har gjort vår 

 växtgeografiska forskning betydliga tjänster, men lemnar för 

 många subjektiva felkällor för att kunna brukas vid mera de- 

 taljerade analyser. 



Att räkna antalet exemplar eller individ pä profytorna för 

 att på så sätt erhålla absoluta, komparabla talvärden synes i 

 början vara ett omöjligt och opraktiskt företag. De skäl, som 

 särskildt tala häremot, äro: 



Ett lika antal individ af olika arter kan på grund af sin 

 olika storlek intaga himmelsvidt skilda volymer af det ifråga- 

 varande växtsamhällets lefvande massa, och ej häller är individ- 

 begreppet tillräckligt "objektivt för att användas såsom grundval. 

 Utplockandet af de med hvarandra ofta tätt saminanväfda 

 exemplaren erbjuder för stora tekniska svårigheter. 



Med allt erkännande af det berättigade i dessa invändningar 

 skulle jag dock vilja påstå, att man i vissa fall och med ett 

 förståndigt användande af de erhållna värdena dock skulle kunna 

 afvinna en sådan räknemetod stora resultat. 



Som morfologiskt individ får man räkna hvarje skottsystem 

 (eller skott) i ett växtsamhälle, som för ett själfständigt närings- 

 lif och icke med lefvande skottpartier sammanhänger med moder- 

 växten. Det är antalet sådana individ i samma skikt af forma- 

 tionerna, som närmast skola med hvarandra jemföras. 



