342 SERNANDER, VEGETATIONEN I SKANDINAVIENS FJÄLLTRAKTER. 



massor och i denna trängsel blifvit beröfvade allt ljus. Likaså 

 föryngra sig individ, hvilkas toppar till följd af öfverskuggning 

 blifvit dödade, genom korrelativ utbildning och sträckning af 

 hvilande längre ner sittande skott. Nya individ, nertill mer 

 eller mindre sammanbundna af döda axelpartier, uppstå sålunda 

 oaflåtligen. Antalet sidogrenar på hvarje individ blir obetydligt, 

 sällan öfver 2 eller 3. 



Dicranum- mattan är genomväxt af de tätt stälda skotten 

 af Nephroma arcticum (L.). Under det att Dicranum är upp- 

 delad i en mängd individualiserade skott, äro flikarne af Ne- 

 phroma sammanhängande med lefvande partier öfver jämförelse- 

 vis stora ytor, så att den i de undersökta profbitarne uppträder 

 med ett eller två brottstycken af ett »individ». Genom differen- 

 tiering i uppåtriktade flikar förefinnes dock en tydlig ansats till 

 individualisering, och individen, hvilkas begränsning på grund af 

 svårigheten att bestämma gränsen mellan lefvande och död bål 

 ej är den lättaste af fastställa, äro afgjordt mindre än hos de 

 med normal skottbyggnad, som förekomma i andra formationer 

 t. ex. barrskogar. 



Bålen är, som nämdt, uppdelad i uppåtriktade flikar. Dessa 

 äro formade till en i bottnen mer eller mindre sluten strut. I 

 kanten af dessa strutar blir tillväxten fläckvis starkare än på 

 de omgifvande partierna. Strutkanten blir härigenom på flere 

 ställen utbuktad, och dessa utbuktningar gifva i sin ordning 

 upphof till nya strutar. 



Olikheterna i skottbyggnad mellan denna form och normal- 

 formen med dess plagiotropa, nerliggande bål ses lätt på bifogade 

 tvenne vertikalsnitt (Fig. 1). 



Med stor styrka prässa strutarne mosstäcket åt sidorna, och 

 mellan flikarne intryckas skott af Dicranum och andra mossor. 

 Vid snitt af i paraffin fixerade sådana partier finner man stjäl- 

 kar, bla.d och rhizoider af Dicranum, Polytrichum etc. tätt 

 hoptryckta mellan flikarne, som bukta sig i svaga vågor mot 

 hvarandra. Ej ovanligt är, att vid ställen, där de vidröra hvar- 

 andra, sammanväxningar uppstå. Medullarlagrens löst förenade 



