494 MEBIUS, SPEKTRALLINIERNAS UTBREDNING. 



är proportionell med kvadraten på tiden; motsvarande sväng- 

 ningsintensitet är proportionell med fjerde digniteten af tiden. 

 Om likheten mellan koefficienterna M blott berodde på moleky- 

 lernas lägen i rymden, så skulle i detta fall de fyra molekylerna 

 intaga de fyra hörnpunkterna i en tetraeder. Inverka fem mo- 

 lekyler på hvarandra, är det möjligt, att resonans inträffar för 

 två olika svängningstider. Om fler och fler molekyler inverka 

 på hvarandra, kan intensiteten hos en af svängningarne blifva 

 proportionell med en allt högre dignitet af tiden. Men om in- 

 tensiteten också tilltager synnerligen hastigt på grund af reso- 

 nansen, så stores denna så mycket lättare. Induktionskoeffici- 

 enterna äro ej, såsom vi antagit, konstanta, utan de ändra sig 

 långsamt i följd af molekylens translatoriska och rotatoriska 

 rörelser. Villkoren för resonansens bestånd försvinna derföre 

 hastigare, ju flera molekyler det är fråga om; likaså blir också 

 sannolikheten för deras inträffande allt mindre. 



10. Utvecklar man determinanten i ekv. (13) fås: 



L, ,M h2 ,M hZ 

 M h 3 , M % 3 , L 3 



+ 





+ 



a 



L 3 ,^1,3 



M L 3 , A 



4- 



C, 



L, , M 2t 3 



'3 



'1*2, 3 i L^ 



+ 



A 



L, Z, 



I ■ jd*\c 2 c 3 ■ c 3 c x c x c 2 

 i i 



+ I)s'C 1 C. 2 C, ° 



(20) 



D 2 kan således icke antaga värdet noll. Vore den af 



-^r oberoende determinanten ,/ 3 positiv, så kan D- ej antaga 



1 

 I) 



ett positivt värde, enär de öfriga koefficienterna äro positiva. 

 Då nu ett positivt värde på D- medför en icke periodisk, med 

 tiden i oändlighet tilltagande term i uttrycket för strömstyrkan 

 och en oändlig strömstyrka fysiskt taget är omöjlig, så måste 

 man deraf draga den slutsatsen, att öfverhufvud taget positiva 

 värden pä D' 1 äro omöjliga. Då produkten af rötterna till ekv. 



