544 AHLFVENGREN, ELEKTRICITET OCH FRÖGRONING. 



Försöka vi nu tolka dessa särskilda tabeller, framgår vid 

 det första ögonkastet utan vidare, att behandling med elektricitet 

 varit gynnsam för en del, ogynnsam för en annan del och utan 

 inverkan på några, hvad groningsenergien beträffar. Torr och 

 våt behandling hafva i allmänhet haft likartad inverkan på 

 samma fröslag, vare sig nu positiv eller negativ; egendomligt 

 förefaller därför det förhållandet, att denna olika behandling haft 

 ett olika och motsatt inflytande på ett par fröslag, nämligen 

 råg och käringgigel (tab. 2 och 11). Orsaken härtill är gifvet- 

 vis svår, om ens möjlig att finna. 



Vid den våta behandlingen har groningsenergien stegrats 

 hos råg, hvete (28 % efter 3 dagar), korn, hafre, timotej och 

 spergel (tab. 1 — 9), minskats hos alsikeklöfver, käringgigel och 

 hvitsenap (tab. 10 — 12), h varemot hos rödklöfver och hvitklöfver 

 (tab. 13 — 14) ingen nämnvärd förändring har egt rum vare sig 

 i ena eller andra riktningen. Elektricitetens inverkan yttrar sig 

 vid de tillfällen, då en sådan är påtaglig, i förflyttning af dagen 

 för groningsenergiens maximum (såsom hos tab. 1, 5, 8 en dag 

 tidigare, hos tab. 11 en dag senare än hos de icke behandlade 

 kontrollprofven), eller också sammanfaller maximumsdagen för 

 såväl de behandlade som de icke behandlade partierna, men en 

 förskjutning af groningsenergien har dock tydligen egt rum, gynn- 

 sam hos tab. 2 — 4 och 7, ogynnsam hos tab. 10 och 12. Hos 

 ett par tabeller (6 och 9) är maximumsdagen likaledes den- 

 samma för alla partierna och en förskjutning visserligen skönjbar 

 till förmån för elektricitetsbehandlingen, men denna uppgår till 

 så ringa procent, att fråga dock kan uppstå, om det härvidlag 

 icke endast ror sig kring vanlig variation af groningslatituden. 

 Tabeller 13 och 14 uppvisa däremot så obetydlig skillnad mellan 

 de ifrågavarande olika behandlade partierna, att dessa blott och 

 bart måste hänföras till nämnda variationer, d. v. s. elektrici- 

 teten har hos dessa varit utan all inverkan. 



Den torra behandlingen har höjt groningsenergien hos hvete, 

 korn, hafre, timotej och käringgigel (tab. 3 — 8 och 11), försenat 

 den hos råg, hvitsenap och rödklöfver (tab. 2, 12 — 13). För 



