ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1898, N:0 8. 547 



Talen i den vågräta kolumnen för gynnsam inverkan utgöra 

 medeltal af tabellerna 1 — 9, af tab. 2 dock endast den våta be- 

 handlingen, hvaremot tab. 11 ingår i beräkningen angående den 

 torra behandlingen. Såsom ofvan framhållits, hafva dessa prof 

 visat motsatta resultat vid den våta och torra behandlingen, så 

 att de därför bäst fördelas på de olika horizontala kolumnerna. 

 Siffrorna i kolumnen för skadlig inverkan bildas af medeltalen 

 af tabellerna 10 — 12, af 11 dock blott den våta, samt af tab. 2 

 och 13 den torra behandlingen. Tabeller 13 och 14 hafva ej 

 tagits med i dessa medeltalsberäkningar, hvad beträffar den våta 

 behandlingen, alldenstund dessa så behandlade frön visa nära 

 nog samma procentsiffror som hos kontrollprofven. Dessa tabeller 

 hafva likväl medtagits i den allmänna framställningen för att 

 utgöra exempel och bevis på, att vissa fröslag, åtminstone under 

 vissa förhållanden, icke alls reagera för den elektriska strömmen. 

 Till denna indifferenta kategori kunna äfven räknas knylhafre 

 (Avena elatior L.), hundäxing (Dactylis glomerata L.) och ängs- 

 svingel (Festuca elatior L.), h vilka fröslag visat så ringa skill- 

 nad mellan de behandlade och icke behandlade partierna, att 

 denna faller långt inom tillåten groningslatitud. Det har därför 

 synts onödigt att här taga äfven dem med. 



Af de fröslag, som varit undersökningsmaterial äfven för 

 Kinney, hafva hvitsenap och rödklöfver visat ett resultat, mot- 

 satt det, hvartill han kommit. Groningsprocessen har försenats 

 genom behandlingen. 



Förklaringsgrunden till det olika inflytandet af den elek- 

 triska retningen på olika fröslag måste utan tvifvel sökas i den 

 större eller mindre grad af känslighet, som fröet besitter. Kinney 

 framhåller, fast hans siffror dock visa det mindre tydligt, att det 

 för strömmen gifves ett minimum, optimum och maximum. När 

 strömstyrkans maximumsgräns är öfverskriden, är inverkan tyd- 

 ligen menlig, och genom sammanlikning med förhållanden från 

 andra områden (t. ex. ljusintensitetens förhållande till växternas 

 heliotropism) kan man med ganska stor sannolikhet antaga, att 

 äfven här, olika för olika fröslag, en viss kritisk punkt finnes, 



