621 



Öfversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar 1898. N:o 9. 

 Stockholm. 



Elektriska och magnetiska sferiska vågor enligt 

 Maxwell's teori. 



Af C. A. Mebius. 



[Meddeladt den 9 November 1898 genom B. Hasselberg]. 



1. De Maxweil'ska differentialekvationerna och deras 



lösning-, 



1. De ekvationer, ur Ii vilka enligt Maxwell's teori de 

 elektriska och magnetiska företeelserna i en homogen, isotrop 

 oledare kunna härledas, äro följande: 



dN 



dL dZ dY 

 11 dt "dy dz' 





dX dM 



AE ~dt~~dz~ 



dM dX dZ 



^^t~lz~~dx' 



; • • O) 



dY dN 

 dt dx 



dN dY dX 

 ** dt ~ dx dy ' 





dZ dL 

 AE ~dl-~dy' 



dL 



' dz ' 

 dM 

 dx 



(2) 



Här betyda X, Y, Z den elektriska kraftens komposanter 

 längs x-, y- och z-axlarne, L, M, N de motsvarande kompo- 

 santerna af den magnetiska kraften, t tiden, A det inverterade 

 värdet af ljusets hastighet i tomrummet, j.i mediets magnetise- 

 ringskonstant och £ dess dielektricitetskonstant. e och /.i äro i 

 en homogen, isotrop oledare oberoende af x, y, z, t. Är den 

 positiva „r-axeln riktad åt höger, den positiva ^-axeln uppåt, så 

 bör den positiva y-axeln vara riktad mot åskådaren. I annat 

 fall bör motsatt tecken tagas på ena sidan om likhetstecknen 

 i (1) och (2). 



