ÖFVERSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1898. NIO 9. 625 



x = 



Y = 

 Z = 



ld_ 

 r dr 

 ld_ 



r Or 



ld_ 



r dr 



L 



v d 2 H A z d 2 G 

 r drdt r drdt 



M=A-„- 



r Orot 



A 



r drdt r drdt 



x d 2 H 

 r drdt 

 yd 2 F 



dF\ 

 dr } 



dG 



dr 

 dr J 



y d 



r 2 dt 





r 2 dt \ dr 



_dVx 

 dr r 



_dVy_ 

 dr r 



_dVz^ 

 dr r 



dH\ 

 dr J 



dF\ 



(20) 



z d I dG 



r*dt V dr r 2 dt 



r 2 dt 

 x d 

 r^lt 



y d 



di 

 dH\ 



dF 



der 



T7 x dF y dG z du 



V = — 7 . v — — — | 



r dr r dr r dr 



(21a) 



och 

 |(21b) 



H 



.(22) 



3. Då nu F, G, H och deras derivator i af seende på r 

 och t blott bero af r och £, inses, att de öfverallt på en be- 

 stämd våg (r = konstant) i ett gifvet ögonblick hafva samma 

 värden, men att V och dess derivator i allmänhet ändra sina 

 värden från punkt till punkt på den sferiska vågen. 



Antager man för ett gifvet ögonblick (t = i,) äfven V kon- 

 stant (V = Fj), så representerar (22) i allmänhet en buktig yta. 

 Antoge man äfven r konstant {r = r^, så betydde (22) ett plan, 

 som således skär vågen r = v, utefter en cirkel. Normalen till 

 detta plan bildar med koordinataxlarne vinklar, hvilkas cosinus 



. „ dF dG dB 



aro proportionella mot -^r— , -=— ,, ~- . 

 dr dr dr 



De mot olika F-värden 



svarande cirklarne ligga således i parallella plan eller äro pa- 

 rallellcirklar med hänsyn till en viss med t och r till sitt läge 

 föränderlig axel. 



4. De elektriska kraftkomposanterna bestå enligt (20) af 

 tvenne delar. De första 



X, 



1 d t dF 



r dr \ dr 



_^d_ldG 



1 r dr \ dr 



•*-\l(<%\--™ 



dV 



*) ^- betyder här partiella derivatan af V i afseende på r, under förutsättning 

 dr 



att x, y, z i (22) äro konstanta. 



