628 mebius, maxwell's teori. 



periodiska funktioner af t med samma period, så rör sig polen 

 periodiskt på sferen. 



Polarlinien är en rät linie, om 



dr\ drl~°°dr\ r drJ- G °dr\ r dr J ' ' ' ' W 



hvarest a , b , c äro konstanter. Äro då F, G, H periodiska 

 funktioner, så kan man bevisa, att för alla tre svängningstiderna 

 och våglängderna äro lika, och att de blott kunna skilja sig på 

 en konstant faktor eller term. 



Genom integration fås nämligen 



d-F , , dG , 



f z och / 4 kunna ej vara beroende af i, då enligt (17) t 

 blott förekommer tillsamman med r i uttryck af formen r + at + b\ 

 de äro således konstanter. Genom en ny integration fås då 

 a F = 6 G + (/ 4 — / 3 ) log r + k . 



En term af formen log r är emellertid stridande mot (17) 

 eller (10), h vårföre / 3 =/ 4 . 



7. De magnetiska krafternas resultant P är alltid vinkel- 

 rät mot radien, då 



i^+ M&- + N- = 0, 

 r r r 



hvarföre den magnetiska vågen är en ren transversalvåg. 



Äro två af funktionerna F, G, H noll eller två af uttrycken 



dF dG dB , l .. „ , „ , ++ 



r — ^-tt" t t— konstanta, sa inses också omedelbart, att 

 or or or 



XL + YM + ZN = 

 eller att den magnetiska kraften är vinkelrät mot den elektriska. 

 De magnetiska svängningarna försiggå således längs tangenten 

 till en parallellcirkel. Är blott ettdera eller intet af de tre ut- 

 trycken konstant, så är den magnetiska kraften i allmänhet icke 

 vinkelrät mot den elektriska. Vi skola derföre undersöka, när 

 vinkeln mellan de båda krafterna är rät. Betecknas vinkeln 

 med ip, så är, om R betecknar den totala elektriska kraften 



