838 Junta de Ciències Naturals de Barcelona (6) 



en estudi eh tres regions, çò és: la del Besòs, la de les conques 

 litorals entre el Besòs i el Ter i, finalment, la del Ter, Fluvià 

 i Muga i el litoral fins a la frontera francesa. 



A) Conca del Besòs 



El Besòs està format per dues branques principals que 

 baixen del Montseny i que solament després de llur aigua- 

 barreig prenen aquest nom: són el Mogent i el Congost. El pri- 

 mer naix en la vessant S. d'aquell massís i rep, a més, aigües 

 de la serra litoral del Mont Negre, i el Congost, que naix en la 

 part occidental de l'esmentat Montseny, prop de Balenyà. 



En la vall del Mogent, i encara en les estribacions del Mont- 

 seny, està situat el poble de Vilamajor. En la del Congost es 

 troben Collsuspina, Centelles, Ayguafreda, La Garriga, La 

 Ametlla, Granollers i Montmeló, on es reuneixen les dues bran- 

 ques (del Mogent i del Congost) per a formar el Besòs. 



El Congost deu el seu nom a la vall, profundament tallada 

 en l'estribació occidental del Montseny, separant al W. la serra 

 de Bertí [Pla de la Garga) de la part oriental [Pla de la Calma) 

 amb son punt dominant Tagamanent (alt. 1,081 m.). 



El Besòs rep un xic més avall de Montmeló, per sa vorera 

 dreta, la Riera de Parets o de Tenes, que baixa de Sant Miquel 

 del Fay, on es reuneix amb ell el riuet Rossinyol. 



Més avall de Mollet rep el Besòs la Riera de Caldes, que té 

 son origen prop de Gallifa en la part oriental de Sant Llorenç del 

 Munt. En sa vall hi ha Sant Feliu de Codines, dominat al W. 

 pel Turó de Solanes, i Caldes de Monthuy sota la serra del Parell. 

 En Montcada es troben les aigües del Besòs, en la dreta, 

 amb les del seu confluent més important, o sigui la riera de 

 Ripollet (o ei Ripoll). Naix aquest en la part oriental de la 



