(125) ^• Bofill, F. Haas i J. B. de Aguilar-Amai g^y 



Camprodon (Morer); (Bofill), molts exemplars; (Fagot, 

 Westerlund, Salvanà, Chía, Maluquer). 



N. S. del Mont (Vayreda). 



Sagaró (Vayreda). 



Basegoda (Vayreda, Salvanà, Chía, Fagot). 



Olot (Bofill, Chía). 



Salt del Sallent, prop Olot (Salvaílà, Chía). 



Santa ]\íagdalena d'Olot (Salvanà, Chía); (Aguilar- Amat) , 

 8 exemplars. 



Pla Traver, prop Olot (Rosals), molts exemplars. 



Puigsacalm, prop Olot (Vayreda, Salvaílà, Chía). 



Ja hem trobat aquesta Pupa en l'alta vall del Llobregat, 

 i es comprova amb les dades precedents que és el representant 

 oriental de la P. affinis andorrensis Bourguignat de què hem 

 tractat estudiant la vall del Segre. 



La P. affinis catalonica és molt polimorfa, lo que ha ori- 

 ginat vàries denominacions; així, la cita Morer (23, p. 33) amb 

 el nom de clausilioides, i Bofill ha donat denominacions dife- 

 rents a ses formes més notables, com són: perlonga (làm. i, 

 figs. 42 i 43) del balneari de Montagut en la vall de Ribes, 

 que representa una forma llarga i regular; la freseriana (làm. i, 

 figs. 36 i 37), del camí de Ribes a Queralps, que és menys 

 fusiforme, i la phthysica (làm, i, figs. 44 i 45), de Besora, que 

 és una forma atrofiada amb la tendència a estrényer-se molt 

 entre l'últim i el penúltim anfracte. 



77. Pupa (Modicella) secale Draparnaud 



Pupa secale Draparnaud, Tabl. moll. (1801), p. 59, n.° 12; Hist. moll. 



France (1805), p. 64, làm. 3, figs. 49 i 50. —Salvanà, An. Soc. Esp. 



Hist. Nat., XVII (1888), p. 109. — Chía, Mol. terr. agua dulce prov. 



Gerona (1893), p. 17; Fauna malac. prov. Gerona (1916), p. e^j. 

 P. {Modicella) secale Bofill, Haas i Aguilar-Amat, Treb. Inst. Cat. Hist. 



