(187) A. Bofill, F. Haas i J. B. de Aguilar-Amat 1019 



Bythinella andonica Chía, Mol. terr. agua dulce prov. Gerona (1893), 



p. 21; Fauna mal. prov. Gerona (1916), p. 61, 

 B. artiasensis Fagot, Crón. Cient. Barcelona, X (1887), P- 81. 



Vall de Ribes (Bofill), molts exemplars; (Chía, Fagot); 

 (Bofill i Aguilar-Amat), molts exemplars. 



Ribes (Bofill), molts exemplars; (Fagot, Paladilhe). 



Muntanya de Taga, Ribes (Rosals), molts exemplars. 



Núria (Bofill), molts exemplars; (Chía); (Rosals), molts 

 exemplars. 



Font de Can Tous, vessant sud del Coll de Tossa (Marto- 

 rell), molts exemplars; (Bofill), molts exemplars. 



Camprodon (Martorell), molts exemplars; (Salvanà, Chía); 

 (Bofill), molts exemplars. 



Llanàs (Salvanà). 



La Roca de Camprodon (Haas), 2 exemplars. 



Collada Verda, a 1,580 m. alt. (Haas), 12 exemplars. 



Olot (Martorell), molts exemplars; (Vayreda, Salvanà, Fa- 

 got, Chía); (Bofill), molts exemplars. 



Prat de la Indiana d'Olot (Salvanà). 



Sant Martí de Riells, en Olot (Chía). 



Sant Privat d'Olot (Salvanà). 



Paladilhe (16, p. 13) cita també de Ribes Bythinella andor- 

 r en sis, de la qual hem tractat i donat icones en la Malacologia 

 de la vall del Segre. Segons nostre criteri, la forma de la vall 

 de Ribes no és B. andorrensis, sinó B. reyniesii amb una angu- 

 lositat dels dos últims anfractes més pronunciada que d'ordi- 

 nari, però no tant com en la forma local andorrensis. 



La Amnicola emiliana citada per Salvanà (48, p. 19) com 

 procedent de Sant Privat d'Olot i de Camprodon, és, com hem 

 dit al tractar de l'espècie precedent, Bythinella brevis rey- 

 niesii Dup. 



