E. EDLUND, UTVIDGNING GENOM DEN GALV. STRÖMMEN. 39 



mättes åter trådens ledningsmotständ vid luftens temperatur i 

 rummet, och af denna bestämning och den första togs medium. 

 Om man nu kände trådens utvidgning för värme och dess för- 

 ändring i ledningsmotstånd för ett gifvet temperaturtillskott, så 

 hade man allt som behöfdes för att beräkna, huruvida trådens 

 förlängning ensamt förorsakades af temperaturhöjningen eller 

 icke. Men så väl utvidgningen för värme som i synnerhet för- 

 ändringen i ledningsmotstånd äro något olika äfven för trådar 

 af samma slag, och desamma måste derföre för hvarje tråd sär- 

 skildt bestämmas. Utan att den utspända tråden på minsta 

 sätt rubbades, omgafs densamma med vatten af olika temperatur, 

 och dess värmeutvidgning bestämdes med samma apparat, hvar- 

 ined utvidgningen för den galvaniska strömmen förut blifvit 

 uppmätt. Om således mot all förmodan uppmätningssättet varit 

 behäftadt med några märkbara konstanta fel, borde dessa i 

 samma grad verka på båda mätningarne och derföre göra slut- 

 resultatet deraf oberoende. Sedan trådens värmeutvidgning blifvit 

 bestämd, uttogs tråden ur apparaten, och dess förändring i led- 

 ningsmotstånd utröntes genom ett förfarande, för hvilket nedan- 

 före närmare skall redogöras. Orsaken, hvarföre försöken an- 

 ställdes vid två olika sträckningar hos tråden, är följande: 

 Enligt Wertheims undersökning åstadkommer den galvaniska 

 strömmen en temporär förminskning af metallernas elasticitet, 

 och samma verkan förorsakar äfven värmet. Då den galvaniska 

 strömmen genomgår den spända metalltråden, är således dennes 

 elasticitet i någon mån mindre än, då vid lägre temperatur in- 

 gen ström genomgår densamma, och till följe deraf måste tråden 

 vid strömmens genomgång sträcka sig mer än som skulle blifva 

 fallet, om ingen förminskning i elasticiteten ägde rum. Men 

 det är tydligt, att denna tillökning i sträckningen måste blifva 

 mindre i samma mån, som tråden är mindre belastad, och det är 

 möjligt att taga belastningen så liten, att någon märkbar tillökning 

 i sträckningen af dessa skäl icke uppkommer. Göras således 

 försöken vid två olika belastningar, och det dervid befinnes, att 

 dessa gifva samma förlängning, så är detta ett bevis på, att 



