EKMAN, UNDERSÖKNING AF WISMUTGLANS. 23 



ning absorberade syre. Jag har derföre ur mediumberäkningen 

 uteslutit dessa bestämningar, men anser dock troligt att det 

 ifrågavarande felet kan vara omärkligt vid bestämningen af 

 mindre mängder svafvelvismut, som hastigare kunna torkas. 



Reduktionen af svafvelvismut med cyankalium möter en sär- 

 skild svårighet deri, att vid närvaro af svafvelkalium en viss 

 mängd svafvelvismut ej reduceras, och att under sjelfva smält- 

 ningen svafvelkalium bildas i den mån cyankaliet syrsattes. 

 Har svafvelkalium en gång bildats, så kan hvarken starkare 

 upphettning (med glasblåsarlampan) eller tillsats af ett större 

 öfverskott af cyankalium åstadkomma svafvelvismutens fullstän- 

 diga reduktion. Denna oreducerade svafvelvismut håller sig un- 

 der upphettningen upplöst i smältan, som deraf färgas brunröd 

 (förmodligen någon förening mellan svafvelvismut och svafvel- 

 kalium) men afskiljer sig genast vid smältans lösning i vatten 

 som en fin, svart fällning. Tillfölje af det anförda inses lätt 

 det oriktiga i uppgiften att en längre och starkare upphettning 

 vore för svafvelvismutens reduktion erforderlig; långvarig upp- 

 hettning måste just undvikas. 



Den vid bestämningen 4) erhållna svafvelvismuten måste af 

 sådan orsak tre gånger underkastas reduktion med cyankalium. 

 Vid 5) skedde reduktionen i vätgasström; det oaktadt erhölls 

 vid smältans upplösning litet oreducerad svafvelvismut, hvilket 

 torde få tillskrifvas cyankaliets egen halt af cyansyradt kali. Till, 

 följe af det invecklade och derföre mindre tillförlitliga i utförandet 

 af bestämningarne 4) och 5), anser jag det ändamålslöst att söka 

 finna en orsak, hvarföre vismuthalten vid dessa bestämningar 

 utfallit högre än vid de föregående; jag vill blott anmärka att 

 filtraterna från 2) och 3) voro fria från af svafvelväte fällbar 

 metall, och att profven ej aftogos i den ofvan anförda ordningen, 

 utan omvexlande till chlorvismut och svafvelvismutbestäraning, så 

 att orsaken ej kan sökas i en concentrering af hufvudlösningen. 



B. Fälldes med svafvelammonium, och ur denna fällning 

 erhölls 0,0303 jernoxid. Filtratet från jernet innehöll små men 

 tydliga spår af zink och mangan. 



