20 ÖFVERSIGT AF K. VETBNSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR. 



använda en större vigtsmängd af mineralet än hvad som är 

 brukligt, och inrättade för öfrigt analysen på följande sätt: 



10.0030 gramm eller jemnt 10 gr., då 0.03 proc. hygroskopiskt 

 vatten fråndrages, sönderdelades med concentrerad saltsyra i en 

 lämplig apparat och gaserna uppfångades i ammoniakalisk silfver- 

 lösning. Vid användning af 2.5—3 gånger den mängd saltsyra, 

 som för sönderdelningen jemnt beräknas, sker denna lätt och utan 

 att mycken upphettning behöfver användas. Apparaten var på 

 förhand fylld med vätgas, som efter sönderdelningens slut åter 

 genomleddes. Silfverlösningen var beredd af 13.4849 gr. rent 

 silfver, som blifvit på förhand upplösta i absorbtionskärlet, och 

 efter tillräckHg utspädning försatta med 3 eqvivalenter kaustik 

 ammoniak. Genom undersökning af ett efter absorbtionskärlet 

 aubragt kulrör med kalilut, kunde jag öfvertyga mig att silfver- 

 lösningen fullständigt upptagit svafvelvätet. 



Efter slutad operation filtrerades silfverlösningen och i filtratet 

 bestämdes det outfällda silfret såsom svafvelsilfver, torkadt vid 

 100°. Det vägde 1.4973, motsvarande 1.3041 silfver; resten af 

 det använda silfret är 12.1808 och motsvarar 1.8046 gr. svafvel i 

 vismutglansen 'j. Det vid mineralets sönderdelning erhållna svafvel- 

 silfret decomponerades med salpetersyra, silfret afskiljdes med 

 chiorvätesyra och filtratet derifrån undersöktes på selen och 

 tellur, hvaraf likväl intet spår kunde finnas. 



Lösningen af mineralet i saltsyra affiltrerades från den olösta 

 återstoden (som tillfölje af det anförda borde innehålla mineralets 

 hela selen och tellurhalt), försattes med vinsyra, neutraliserades 

 någorlunda med ammoniak och fälldes med vatten. Denna fäll- 

 ning = A. 



Det af saltsyra olösta behandlades med kungsvatten. En 

 dervid olöst återstod af bergart och litet svafvel vägde på torkadt 

 filtrum 0.0049 och efter förbränning 0.0041. Kungsvattenlösningen 

 afdunstades med öfverskjutande saltsyra, och fälldes med chlor- 



') En liten förlust vidliuler denna bestämning beroende på en ofullkomlig täthet 

 hos en kautschuslang, hvarigenoni svafvelvätet leddes, och i hvars närhet en 

 svag svafvelvätelukt märktes under det mineralet sönderdelades med saltsyra. 



