90 ÖFVERSIGT AF K. VE lENSK.-AK \D. FÖR11ANÜLINGATJ. 



santa förändringen till fältspat. Laumontitmassan är i det när- 

 maste bortförd genom förvittring, det återstående utgöres af 

 tydligt utbildade kristaller eller kristalliniska individer, af hvilka 

 de förra, om också små, dock tydligen låta iakttaga laumon- 

 titens kristallform, men för blåsrör äro dessa kristaller mycket 

 trögsmälta, bränna sig först livita och ge sedan i tunn splittra 

 ett blåsigt glas. Materialet är alldeles för ringa till en analys, 

 men det angifna förhållandet, äfvensom kristallernas fasta be- 

 skaffenhet i jemförelse med laumontitens, angifva tillräckligt att 

 en pseudomorfos är för handen. Blåsrörsförhållandet är när- 

 mast orthoklasens. 



Pseudomorfos af gips efter ari^agoyiit. Denna pseudomor- 

 fosbildning, som icke förut blifvit iakttagen, förekommer under 

 egendomliga förhållanden vid Långbansgrufvor i Wermland. 

 Smärre körtlar i de malmen åtföljande mineralmassorna, såsom 

 jernkisel, granat, pyroxen, äro nämligen fyllda med snöhvita 

 mässar af löst sammanhang, bestående af ett finstråligt mineral 

 med oredigt sammanväxta individer. De vattenklara kristall- 

 nålarne afge vid upphettning vatten och blifva dunkla, vid be- 

 handling med syra afgår först kolsyra, återstoden, som bibe- 

 håller den ursprungliga nålformen, löser sig vid utspädning med 

 vatten och reagerar för svafvelsyra. — Om man frånlöser en 

 större mängd af det snöhvita pulvret och behandlar det med 

 utspädd syra, löses massan till största delen, endast några vat- 

 tenklara korn stanna olösta; dessa lösas först vid behandling 

 med en mera koncentrerad syra, hvarvid kiselsyra afskiljes. 

 Såväl genom qvantitativ analys, som genom blåsrörsförhållande 

 har jag funnit dessa korn bestå af apofyllit. Apofyllitkor- 

 nen ligga således lösa i den öfriga massan, som derföre måste 

 anses uppkommen ur en apofyllit-grundmassa. En stuff af 

 särdeles intresse bekräftar detta; den inre massan utgöres der 

 af derb apofyllit, genomdragen af spridda kristallnålar, yttre 

 omhöljet består deremot till största delen af dylika nålar, så- 

 ledes med endast spridda apofyllitkorn. Det nålformiga mi- 

 neralet håller äfven här både kolsyra och svafvelsyra. Till qvan- 



