v. r(JST, BllJliAG TILL JÄT't'KOI! YTORNAS KÄNNKDOM. 127 



Emellertid har det lyckats mig att förlidne höst *) få iakt- 

 taga flera särskilda arter jättegrytor, och då jag bland dessa 

 äfven träffat sådana som tydligt ådagalägga sambandet mellan de 

 fullständiga jättegrytorne och de ofullständiga, — eller dem som 

 endast delvis uttrycka sig å bergväggarne — samt derjemte kunnat 

 iakttaga flera dithörande, hittills ej beaktade omständigheter, så 

 har jag, så ofullkomhgt min ringa tid än tillåtit, icke velat under- 

 låta att deraf lemna Kongl. Akademien del, för att derjemte, i 

 stöd af företeelsernes beskaffenhet, uttala min öfvertygelse huru- 

 ledes dessa jättegrytor uppkommit, hvarigenom andra observatörer 

 kunna blifva i tillfälle att granska och ytterligare iakttaga dylika 

 företeelser, der de på andra ställen förekomma, samt derigenom 

 komma till deras fullständigare kännedom. 



Följande äro de grupper af jättegrytor, om hvilka jag har 

 att meddela; efter deras beskrifning i största korthet, skola slut- 

 sattserna anföras hvartill de ledt. 



1:0. Toå jättegrytor vid Asketorp i Regna socken. ' 



Dessa som af allmogen kallas icke jättegrytor, utan 'jätte- 

 spår', äro af en alldeles från vanliga former afvikande beskaf- 

 fenhet, hvartill jag annorstädes ej sett motstycken. (Jätten före- 

 ställes nemligen hafva vid gåendet nedtrampat sina hälar i berget 

 ungefär såsom om detta bestått af en bildbar lera). På högsta 

 delarne af en hög bergplan, befunnos tvenne långsträckta urholk- 

 ningar; den ena af 2 fots längd och utåt afsluttande ungefär 

 lika djup — ("denna här hade halkat" enligt allmogens utsago; 

 den andra "hade tagit bättre tag"), den andra ungefär 3 fot lång 

 och delad i 2:ne afsattser, — hvaraf den ena 2, den andra nära 

 .3 fot djup; båda dessa hålor öppna åt södra sidan. Sidorna visa 



') Närmaste anledningen till iakttagelserna af de flesta här omhandlade jätte- 

 grytorna har jas att tacka fornminnesföreningen i Linköping, till hvars om- 

 bud för Nordliga delen af Östergöthland, jag haft hedern att blifva utsedd. 

 Dervid älaggd att granska några fornlemningar i Regna socken af denna pro- 

 vins, hvilka blifvit af Fjerdingsmannen Dahlgren dersfädes anmälde, och hvari- 

 bland äfven voro trenne här nedan beskrifna grupper af jättegrytor, fick jag 

 tillfälle att iakttaga desamma, äfvensom insamla några af de i en af dessa 

 grytor förefunne stenar, hvilka Fornminnesföreningen tillåtit mig öfverleinua 

 till Kongl. Akademien. 



