v. POST, BIURAG TILL JÄTTEGRYTORNAS KÄNNEDOM. 



129 



en grofkornig Gneis, var starkt refflad från N. till S. och visade 

 sig för sin grofkornighet på ytan mycket anfrätt af frost och 

 regn, så att de eljest synliga svarfreporna ej voro fullt tydliga 

 annat än vid bottnen. 



Här förete sig sålunda två jättegrytor hvilkas ena vägg 

 bortsvarfvats och der ursvarfningen fortsatts framåt, sedan väggen 

 bortslipats, så att blott en ringa del af peripherien insvarfvat 

 sig på klippans tvärbranta vägg. Att här icke någon del af 

 berget senare aflossat och bortförts, eller att ens någon motsva- 

 rande bergvägg någonsin förefunnits, sökte jag såvidt möjligt på 

 stället öfvertyga mig om. INågon sannolikhet dertill förefanns icke. 



2:o. Trenne jättegrytor på GuUtorps egor i Regna socken. 



Dessa äro belägna på en åt S. ringa sluttande, nästan jemn och 

 slät berghäll af grofkornig porfyrartad Gneis; hällen hvaruti dessa 

 grytor äro belägna, utgör en del af en större bergslätt, som norr 

 ifrån sakta sänker sig mot AlsjÖn. Bergslätten torde vara högst 

 270 å 280 fot öfver hafvet; hällen med jättegrytorna torde ligga 

 255 fot öfver hafvet. 



