134 



OrVEBSlGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR. 



Dessa äro belägna i sidoslutt- 

 ningen af en dalgång, i hvilkeu ett 

 nu odladt kärr förefinnes och vid 

 sydöstra sidan af en litet framskju- 

 tande bergklippa af 12—14 fots höjd 

 öfver dalgången. De ligga efter hvar- 

 andra i en linea från N. till S. och 

 ungefär i lika rigtning med glacier- 

 reporna på omgifvande bergkullar. 



Den ena är någorlunda väl bi- 

 behållen, den andra är genom berg- 

 klippans förklyftning, i stora block, itubruten och endast hälf- 

 ten qvar^itter uti ett block på sin ursprungliga plats; det mot- 

 svarande stycket fanns för några år sedan, men är numera 

 förstördt. Båda grytorna äro likformigt utbildade, bestå af 

 olika djupa, men omvändt klockformiga fördjupningar, och hafva 

 haft vackert utbildade spiralformigt vidgade mynningar, af hvilka 

 dock numera endast fragraenter qvarstå; den ena mynningen är 

 dock ännu mycket väl bibehållen i de delar som qvarstå. Berg- 

 arten är grå Gneis. 



a är 2,5 fot bred, 2,2 fot djup. Mynningens största bredd 

 är 1,5 fot och dess höjd från kanten af grytan å största qvar- 

 varande delen är 1 fot. 



i är 3 fot bred och 3 fot djup. Mynningens största qvar- 

 varande bredd är 2 fot men synes varit betydligt större å den 

 nu förstörda delen. 



Båda äro lutande åt söder, så att norra väggarne äro mera 

 upprätta, [nuti äro de fint och tydligt rotatoriskt refllade och 

 polerade, äfvensom mynningarne. Grytan b är dock af frost och 

 regn numera i saknad af polityr. 



Det synes af dessa jättegrytors form och serdeles af de breda 

 och vida mynningarne, att icke några få stenar urholkat dem, 

 utan att en fortfarande ström af småsten eller grus jemte ett med 

 ofantliut våld nedstörtadt vatten måste antagas hafva urborrat 



