136 ÖFVÉUSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖllHAKDLlNGAK,. 



som den vid Asketorp, nemligen saknande motsvarande väggar, 

 men så att icke allenast sjelfva grytan, utan äfven de två bi- 

 hangeu ingräft sig, med endast en mindre del af peripherien, 

 i form af segmenter, skarpt och djupt uti bergväggen. 



Denna jättegrytbildning företer trenne serskilda urholkningar. 

 Den raedlersta är en på ett egendomligt sätt, uppkommen jätte- 

 gryta; ursvarfningen synes hafva börjat uti spåret efter ett ur berget 

 utlossnat och utfallet klippstycke om vid pass en fots längd, 

 hvilken del icke är tillrundad. (Möjligen kan likväl denna del i 

 en sednare tid vara urfallen, men detta synes mig icke vara 

 sannolikt). Straxt nedanför denna, vidtager en rund ursvarfvad 

 rörformig del af omkring 2 fots längd och vid pass 15 tums vidd, 

 hvilken dock är öppen utefter ena sidan, utgörande blott något 

 mera än halfva cylindern; kanterna häraf äro ojemna men visa 

 icke några tydliga tecken till sönderbrytning efter sedan röret 

 bildades. Nedom denna del vidgar sig ursvarfningen och blir allt 

 bredare nedåt, — sålunda lökformig, och har haft en diameter af 



5 fot; dess höjd öfver den ännu ouppgräfda bottnen är omkring 



6 fot; hela längden 8 fot. Största delen af den ursvarfvade pe- 

 ripherien saknas likväl, såsom nyss anfördes, och blott omkring 

 ^ af denna finnes qvar. De ännu qvarvarande kanterne af den 

 lökformiga delen äro alldeles icke bortfallne, utan af de tvenne 

 andra ursvarfningarne — en på hvardera sidan (b och c) skarpt 

 afskurna, såsom figuren utvisar. Hela denna lökformiga hålighet 

 är mycket skarpt och tätt refflad eller rotatoriskt ursvarfvad och 

 är djupast inskuren i bergklippan. 



Den södra sidoutsvarfningen saknar allt spår till kanal of- 

 vanifrån, och utgör blott en mindre del, omkr. l:del af perife- 

 rien, som haft en radie af cirka 5 fot nertill; den liknar nu, 

 likasom den norra, ett mindre hvalf, hvars största höjd är om- 

 kring 4.^ fot öfver markens plan. Den är tydligen och skarpt 

 refflad, men i öfversta delen af hvalfvet finnes antydt ett sy- 

 stem af repor eller refflor, som skurit det horizontela reflfelsyste- 

 met, och tydligen haft en mindre radie. Refflorna å denna del 

 äro mycket skarpa emot den medlersta grytans kant, men förlöpa 



