140 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR. 



och grus, har sålunda kunnat verka med en ofantlig kraft och 

 likväl på en obetydlig utsträckning, såsom dessa grytor utvisa. 



h. Det torde vidare vara en allmän företeelse att jätte- 

 grytorna förekomma gruppvis. De flesta ställen jag besökt hafva 

 företedt 2 — 3 eller flera, och jag har derjeinte hört anföras ställen 

 der de i stor mängd äro grupperade och äfven förekomma radvis, 

 t. ex. från Bohusläns skärgård. Såsom jag nedanför skall anföra, 

 utgör detta ett särdeles karakteriserande drag, just för det fenomen 

 hos glaciererna, hvilket jag sökt sätta i samband med jättegrytornes 

 uppkomst. Derjemte äro urholkningarne sins emellan så ord- 

 nade, att man kan anse flera af dem uppkom.na, ehuru på olika 

 tid, dock genom samma borrhål. Såsom bekant skrider glacieren 

 oupphörligt framåt med en varierande hastighet efter flere om- 

 ständigheter, men i medeltal af 100 — 300 fot per år. Gifver man 

 akt på läget och storleken af jättegrytorne från Gulltorp (N:o 2), 

 der a och b följa efter hvarandra i samma rigtning som bergets 

 reffler; på jättegrytorne från Reymyra (N:o 4), der tvenne lik- 

 formiga grytor följa tätt efter hvarandra; på dem från Göntorp 

 (N:o 3) der a och h ligga i samma rad, så kan man icke undgå 

 föreställa sig att denna anordning inträffat derigenom, att genom 

 samma hål i glacieren tillfälliga afbrott tid efter annat inträffat 

 som hämmat utvecklingen och då åter verksamheten begynt, en 

 ny gryta blifvit utbildad. Det är äfven troligt att der en remna 

 eller spricka orsakat tillfälle för bildning af en hålighet i gla- 

 cieren, möjlighet äfven för flera blifvit, och derföre den gruppvisa 

 anordningen, äfven i annan rigtning än längs reporna, — gla- 

 cierens väg — blifvit en följd. 



c. Jättegrytorna fig. 1, 2 och 3 visa derjemte huruledes 

 den kraft, som urholkade dem, verkade fortskridande framåt i 

 riktning frän N. till S. eller i samma riktning som glacieren för- 

 flyttade sig; vid ganska många afbildningar af jättegrytor jag 

 sett, äfvensom vid flere af de här aftecknade, iakttager man en 

 mindre, grundare, ehuru ofta lika skarp nedskärning, liksom en 

 ofullbordad början till egentliga grytor — korteligen kunde man 

 benämna dem bihang — hvilka oftast befinna sig på norra kanten 



