v. POST, BIJ)RAG TILJ, JÄTTEGRYTORNAS KÄNNKDOM. 141 



af grytan, men äfven någon gång på den södra. Dessa bihang 

 synes vara uppkomne derigenom, att sedan den hvirflande vatten- 

 strömmen verkat någon tid i denna rigtniug, det genom is- 

 massans förflyttning, oftast åt S. framskjutna röret, längre tid 

 verkat i denna nya riktning. Man torde på andra ställen i lan- 

 det kunna iakttaga vida fullständigare företeelser liäraf. På detta 

 sätt synes mig äfven de ovala jättegrytorne vid Gulltorp hafva upp- 

 kommit. Man ser nemligen tydligt af de rotatoriska refflorna, att de 

 ovala ursvarfningarna derigenom bildats, att den genom glacier- 

 liålet nedstörtande vatten- och grusströmraen småningom förflyt- 

 tat sig framåt och orsakat flera, efter hvarandra ryckvis förflyt- 

 tade urborrningar, såsom jag förut anfört; den mot söder be- 

 gränsande kanten af dessa grytor är äfven slipad och glättad och 

 visar, att gruset och sanden från grytorna aflägsnats på denna 

 väg. På ett likartadt sätt måste »jättespåren» vid Asketorp 

 uppkommit; de borrande rören från glacieren, som här synes varit 

 lutande mot norr, hafva sakta framskjutits, hvarigenom de skilda 

 afsatserna bildats, till dess, såsom folkföreställningen uttrycker 

 sig »hälen halkat ner från bergklippan». 



d. Men här tillkommer en ny omständighet. Här har den 

 borrande kraften fortfarit att arbeta äfven sedan berghällens bakre 

 kant nåddes, och endast ingräft sig med en obetydlig del af peri- 

 ferien i den brant sluttande bergväggen. Denna märkliga före- 

 teelse har, såsom jag förut närandt, förekommit mig redan på 

 flera ställen, utan att rimligen kan antagas, att motsvarande 

 förlorade del af borrhålet någonsin förefunnits såsom fast berg- 

 vägg. Här vid xlsketorp visar sig å väggen en grund, men 

 skarp och tydlig svarfreffling, h vilken fortgår flere fot nerutefter 

 bergväggen. Vid Hälltorpet nära Ultuna visa sig trenne tydliga 

 nästan sfäriska segmenter af 3 — 5 fots bredd, (men hvilka or- 

 sakats af horizontela ursvarfningar af flere fots radier) ursvarfvade 

 efter hvarandra på den sydvestra sidan (af den bakre mot gla- 

 cierrefflorna) af en hård dioritklippa, som saknar alla spår till 

 förklyftning och några delars borttagande. Des'sa formers till- 

 komst hafva varit mig ett olösbart problem, till dess jag genom 



