142 ÖPITERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR. 



dessa här anförda jättegrytors företeelser vunnit tillräckliga upp- 

 lysningar öfver mina förmodanden. Både här och vid Asketorp 

 visade sig, att de motsvarande nu bristande delarne af dessa jätte- 

 grytsbildningar, utgjorts af den fasta — nu längesedan bortsraälta — 

 glacierisen. Vare sig nu denna ismassa varit späckad med sten- 

 stycken, eller till större delen måhända bestått af en grusupp- 

 fylld ismassa, låter sig nu ej afgöra; men dessa företeelser utvisa 

 med all sannolikhet, att de förlorade delarne af urholkningarne 

 utgjorts af glacierens egna delar. Kan man nu antaga detta, låta 

 dessa och säkerligen många dylika företeelser lätteligen för- 

 klara sig. 



A ännu ett ställe, nemligen å här orahandlade jättegrytan 

 vid Stafstugan synes med all på stället utredbar sannolik- 

 het, att alla dess särskilda grytbildningar saknat motsvarande 

 delar i form af fast berg, och att glacierisen utgjorde de förlorade 

 resterna af urholkningen. Då nu dessa urholkningar skära hvar- 

 andra, och stå hvarandra så nära, torde de icke kunna antagas 

 vara samtidigt bildade, utan troligen uppkomna tid efter annan, 

 ehuru endast å den ena den kanal, det rör finnes qvar, hvari- 

 genom vatten- och grusströmmen nedstörtade. 



e. Skulle nu jättegrytorne hafva ett sådant ursprung som 

 jag här antagit, inser man lätteligen, att det stora vattentryck, 

 som en hundra till flere hundrade fots vattenpelare, instängd i dessa 

 rör måste medföra, äfven måste hafva lemnat vittnesbörd efter 

 sig. Det är just detta som jag anser jättegrytorne från Rey- 

 myra hafva att förete. Dessa äro nemligen föga storartade 

 urholkningar, men märkliga för den egendomliga, spiralformiga 

 och vida mynning med hvilken dessa, båda jättegrytor äro for- 

 sedde. Här har nemligen icke allenast grytan på vanligt sätt 

 ursvarfvats, utan den roterande kraften fortfarande verkat med 

 så stor styrka, att äfven det från grytan utströmmande vattnet, 

 medförande grus och småsten, med fullt lika kraft fortfarit att 

 urgräfva och slipa ända så långt som ursvarfningen ännu finnes 

 qvar af berget och der, till en högst betydlig bredd, och å den 

 ena till 10 tums höjd. 



