v. POST, BIDKAG TILL JÄTTEGRYTORNES KÄNNEDOM, 143 



Ett starkt fallande vatten, i en äfven stark ström, kan med 

 visshet icke verka ined sådan kraft. Icke heller kan denna ur- 

 slipning åstadkommas utan i förening med betydliga massor af 

 grus och småsten. Endast en betydlig fallhöjd af t. ex. ett eller 

 flere hundrade fot, i förening med fasta, slipande beståndsdelar 

 är i stånd att utföra ett sådant arbete. 



Man skulle äfven kunna spåra ett dylikt vittnesbörd om be- 

 tydligt vattentryck uti jättegrytorna från Stafstugan, der nemligen 

 refflor bildats a de högre delarne i hvalfvet å den södra grytan. 

 Men dä detta reffelsystem är mycket otydligt och sjelfva gry- 

 tornas form och utbildning icke är fullt klar, måste jag här för- 

 bigå detta. Emellertid synes i här omnämnda företeelser för- 

 hållanden ådagalagda, hvilka icke genom flodströmmar, enligt min 

 tanke, kunna nöjaktigt förklaras. 



Det torde slutligen tillåtas mig anföra ett för mina åsigter 

 vigtigt och intressantfaktum, ehuru det endast lyckades mig 

 till en ringa del rädda detta undan okunnigheten, som så ofta 

 tillintetgör forskarens bemödanden och tvingar att använda en- 

 dast spillrorna till slutsattser, der man eljest varit i tillfälle att 

 begagna fullständigare materialier. Jag menar härmed tillvara- 

 tagandet af de förut omnämnda små polerade stenarne uti jätte- 

 grytan h, af dem från GuUtorps egor. Jag väntade redan före 

 min ankomst till stället att af dessas beskaffenhet få åtskilliga 

 önskvärda upplysningar, och till min stora glädje besannades, 

 redan af det lilla jag kunde rädda undan förstörelsen, denna min 

 förväntan. Dessa stenar, som otvifvelaktigt utborrat hålet först 

 i glacieren och sednare i berghällen måste hafva kommit från 

 glacierens öfre yta och sålunda bekantgöra af hvilka bergarter 

 detta grus härledde sitt ursprung. Af de 70 — 80 stycken, som 

 Dahlgren förefann, kunde blott 14 återfås, men af dessa äro 

 sex stycken af bergarter, hvilkas fasta klyftor först återfinnas 

 långt norr härifrån och af dessa äro flere ej med visshet i fast 

 klyft der ännu tillräckligt kände. En af dem — Gråvackeqvartziten 

 — är en välbekant bergart från Norska fjelltrakten nedanom 



Ofrersigt af K. Vetensh.-Akad. Förhandlingar. Arg. 23. N:o 5. o 



