E.W.FERNLUNDH. OM ÖFVERJODSYRANS MÄTTNINGSKAPACITKT. 197 



kali^ (i kokning), lukt af ammoniak; 

 klorharium, en livit fällning, fullkomligt löslig i 

 salpetersyra. Neutraliseras lösningen med ammo- 

 niak och upphettas, bortgår qväfgas och i lösnin- 

 gen finnes både jodsyradt och öfverjodsyradt salt 

 Ofverjodsyrans silfversalter äro, till skillnad från jodsyrad 

 silfveroxid, lösliga i varm utspädd salpetersyra, ur hvilken lös- 

 ning vid afdunstning vid högre temperatur det orangefärgade, men 

 vid lägre temperatur det halmgula saltet utkristalliserar. Detta 

 synes bero på salpetersyrans och ofverjodsyrans olika starka för- 

 eningsbegär till silfveroxid vid högre och lägre temperaturer. 



Att döma ar ofverjodsyrans silfversalter, särdeles det svart- 

 bruna, hvilket hittills ej synes vara uppmärksammadt, torde öf- 

 verjodsyran vara en .Sbasisk syra, dock må en närmare under- 

 sökning af ofverjodsyrans öfriga salter utreda förhållandet. 



