P. .T. HET.LBOM. LTf'IlENOLOOISKA UNDERSÖK. T NERIKE 1866. 207 



RMzocarpon eflorescens Tri. Fr. på björk, hvilken lokal var så 

 mycket mer intressant, som arten förut inom Sverige blott blif- 

 vit iakttagen på al och gran och det betecknande artnamnet 

 eflorescens enligt den stränga prioritetslagen måste gifva vika 

 tor den tidigare gifna benämningen betuUnum. 



Från Axberg, der för öfrigt i granskapet af kyrkan pä ett 

 mindre stenblock några exemplar af den sällsynta PJiylliscum en- 

 docarpoides insamlades, begaf jag mig öfver sjön Lången till 

 Kihls socken, der den högsta toppen af Kihisbergen, benämnd 

 Ullavi klint, temligen noggrannt undersöktes. Denna höjd, be- 

 stående af granitartad gneis, med mot söder nästan lodrätt stu- 

 pande branter, var mindre rik på lafvar än jag väntat mig. 

 Dock anmärktes, utom ett och annat, som ännu ej blifvit när- 

 mare granskadt, några för provinsen nya arter t. ex. Placodium 

 yelidum, Stereocaulon namim, en Pyrenopsis samt en Catillaria- 

 art, temligen öfverensstäramande med C, Hochstetteri Kbr. (e 

 descriptione). Här växte äfven Geranium sanguineum, om hvars 

 indigenatsrätt i Nerike ingen förut tvifiat, men som i sednaste 

 Nerikes-fioran blifvit utmönstrad på den skäligen lösa grunden, 

 att den ej "synes" förekomma i provinsen, samt bland mossor 

 Hylocomiuin loremn, Peskea incurvata och myosuroides, Neckera 

 trichomanoides och complancda, Racomitria, BartramicB, förutom 

 llypnum-arter i mängd. Sedermera ställdes färden längs efter 

 Kihisbergen till Garphyttan, der kornig kalksten åter uppträder. 

 Under vägen insamlades på alm vid Blackstahyttan utmärkt vackra 

 exemplar af Bacidia Beckhausii, Pacliyphiale corticola samt en 

 Biatora, sannolikt erythrophcea Flke. 



Vid Garphyttan egnades mesta tiden åt den korniga kalk- 

 stenen, på hvilken, utom de vanliga kalklafvarne, jag hade till- 

 fredsställelsen finna en Thelidium med dyblastiska sporer. Ehuru 

 jag ännu ej hunnit underkasta den en jemförande pröfning, är 

 det efter all sannolikhet umhrosum, af hvilken förut inoin Skan- 

 dinavien blott några få exemplar blifvit funna af mig på Got- 

 land. — Längre uppåt skogstrakten ofvanom Hjulåsen fiirekonima 



Öfversiyt af K. Vet.-Akad. Förhandlingar. Arg. 2:i. N:o 8. 



