211 



Öt'versigt af Kongl. Vett'ii.sl<aps-Akaclt'iiiieiis Forhaiidliiigfir 1866. N:o 8. 



Oin inäktigH lager af bituminös gneiss och glimmer- 

 skiffer uti Nullaberget, östmarks socken i Wermland. 



Af L. J. Igelström. 



[Mcciflelaclt den 10 Oktober 18G6]. 



Likasom ühiga delar af vestra och norra Wennlaiid, är ätVen 

 Östmarks socken uppfylld af höga och branta hyperitkuHar och 

 hyperitberg med de vanliga, till urformationen hörande bergarterna 

 gneiss, hornblende och glimmerskifFer m. m. emellan sig. Den bitu- 

 minösa gneissen och glimmerskiffern förekommer tillsaramans vid 

 vestra foten af det höga och branta Nullaberget, intagande en 

 mägtighet af öfver 20 famnar,i med en längdutsträckning utefter 

 nästan hela bergsidan, samt inlägrad i vanlig rödaktig granitartad 

 gneiss. Lagren stupa omkring 20'' (från lodlinien räknadt) under 

 hyperitberget. Strykningen är nära norr till söder. 



Sedt i stort är bitumenhalten ganska jerant fördelad eller 

 insprängd utöfver hela lagret, så i gneissen som glimmerskiffern, 

 och massan i sin helhet ser krutsvart ut. *) Blotta ögat urskil- 

 jer icke några kolpartiklar. Om bergarten pulvriseras till groft 

 pulfver har den utseende af krut, men om den pulfvriseras finare, 

 så har jag tydligen märkt att den blifver mörkare: sotvart eller lik 

 pyrolusit. Vid slag med hammare luktar den bituminöst så som 

 ersten; vid upphettning för blåsrör likaså, under afgifvande af 

 låga. Vid ett inaskningsprof, af 5,32 gramm i en öppen platina- 



*) Om bergarten fuktas med vatten blifver den mörkare: rent sotsvart eller så- 

 som mangansvärta, och den har derföre, alldenstuud marken vanligen är fuk- 

 tig, i naturen en mycket karakteristisk färg. Dä jag första gången såg den- 

 samma, trodde jag den vara en manganhaltig kalksten, som svärtat sig i luf- 

 ten, men denna tro vederlades dock hastigt genom ett enkelt saltsyreprof, 

 hvarvid ej minsta fräsning egde rum. 



