220 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR. 



såsom Fresenius föreskrifvit, det vidhängande vattnet med litet 

 alkohol, emedan torkningen sker derefter hastigare och med mindre 

 fara för kopparens oxidation. 



Försöksresultat: 



0947r,n'<=;H5 /beredd af galv. utfälld kopparl n n9 i lQ7f;„_100 9^ 



U 4/OubtI j ^^^ ^^o gO,,gg^. omkristalliseradj §*^ ^ , 1 ly ^ UU— iUU,-^ 



0»,442CuSH5 _ _ _ _ » 09,ll23Cu= 99,9%. 



Innehåller kopparlösningen arsenik, såsom ofta är fallet med 

 lösningar af kopparmalmer, så ger arseniken, den må finnas i 

 lösningen såsom arseniksyrlighet eller såsom arseniksyra, sin när- 

 varo tillkänna på det sätt, att sedan en del af kopparen är nt- 

 fälld, svarta strimmor börja visa sig på densamma, hvarefter 

 kopparen, äfven vid en icke större halt af arsenik än ^ procent, 

 erhåller ett grått bronsartadt utseende, men blir vid en något 

 större halt alldeles svart. Om den elektriska strömmen härvid 

 verkar under minsta möjliga utveckling af gas, så synes arsenik- 

 väte icke bildas. Vid starkare gasutveckling deremot bortgår en 

 ringa del i form af gasformigt arsenikväte. Jag stöder denna 

 uppgift på det resultat jag genom särskildt anställda försök er- 

 hållit, hvarvid hela apparaten ställdes under en tubulerad gas- 

 klocka, som afspärrades med vatten, samt medelst ett gasled- 

 ningsrör från tuben var satt i förbindelse med ett absorptionsrör, 

 innehållande A^N. I ett försök innehöll lösningen 0%007Äs mot 

 0^4CuSH^ hvarvid utfällningen skedde under ringa gasutveckling, 

 i ett annat försök var O^OOSÄs upplöst i lösningen af 0^42CuSH^ 

 och denna gång fick utfällningen ske hastigare och under star- 

 kare gasutveckling. Kopparen ansågs, i båda försöken, efter 6 

 timmars förlopp vara utfälld, hvarefter flera gånger klockans 

 volym luft medelst en aspirator sögs genom silfverlösningen i 

 absorptionsröret. Vid sedermera anställda försök med vätskorne, 

 hvarur fällningen skett, befunnos de icke innehålla spår af koppar 

 eller arsenik. Sedan ur silfverlösningen silfret blifvit bortskaffadt 

 med klorvätesyra, pröfvades filtratet med svafvelväte, hvarvid 

 endast efter det andra försöket i ordningen en ytterst ringa gul 

 fällning af svafvelarsenik erhölls. Att arseniken vid detta tillfälle 



