BLOMSTRAND, NYA MINERALIER FRÄN SKÅNE. 371 



som brynsten (eller sannolikt till skärpning af de s. k. sännorna, 

 hvarpå liarne strykas) och således mera undantagsvis tjenlig till 

 brytning, ligger i sakens egen natur. 



Enligt Igelström bildas Horrsjöberget dels af hyperstenfels, 

 som här synes sakna sin motsvarighet åtminstone på närmare 

 håll, dels af en blåaktig qvartsfels, öfvergående till hvit glimmer- 

 skifFer. 



På öfversta delen af en bland förutnämda åssträekningar, 

 omkring i mil från Ifvesjön, träder malmgången 1 dagen med för 

 en kort sträcka ganska betydlig mäktighet (4 till 5 alnar), tills 

 den efterhand alltmera utkilar och slutligen synes helt och hållet 

 försvinna. Strykningen ungefär i norr och söder. Stupning i 

 öfverensstämmelse med berglagren, mellan hvilka den uppträder, 

 omkring 75'^ vestlig. Vestra väggen är således öfverhängande och 

 utsatt för ras, hvarföre åtminstone efter hittills följda brytnings- 

 method arbetet svårligen utan våda kan vidare fortsättas på större 

 djup. Ehuru gången är skarpt begränsad från bergarten, skulle 

 dock malmen kunna i viss män betecknas som endast en art- 

 förändring af denna i den förut af Linné beskrifna formen, i det 

 glimmerbladen liksom ersatts af jernglimmer med bibehållande af 

 de tätt inströdda qvartskornen. Gångarten är för öfrigt qvarts, 

 som på vissa ställen synes hafva uppträdt i betydligare massor, 

 samt, företrädesvis som sprickfyllnad, pyrofyllit, förutom de mera 

 sporadiskt förekommande egendomliga mineralier, för hvilka i det 

 följande skall redogöras. Fältspat synes äfven här ej mindre än 

 i bergarten sjelf helt och hållet saknas. 



Jag beklagar, att jag ej under loppet af den sommar, då 

 brytningen senast pågick, kom att besöka stället. (Tillfälligtvis 

 blef det mig först en tid efteråt bekant, att försöksarbeten der- 

 städes anställts.) Det skulle annars varit en lätt sak, att under 

 pågående brytning noga undersöka de malmen åtföljande sten- 

 arterna. Såsom grufvan numera återigen ligger fullkomligt öde, 

 med schacktet vattenfyldt och de obetydliga varphögarne öfver- 

 vuxna af gräs och buskar, måste man räkna som en lycklig till- 

 fällighet, om något af värde anträffas. Den uppbrutne och san- 



