382 ÜFVERSTGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR. 



vid Kungshamn på Sicklaön, samt flerestädes på Vermdön. På 

 förstnämnda stället träffades mängengång 2 till 3 qvarterslånga 

 ex. i större svampar, helst Boletus-arter, i hvilkas hatt de fråa 

 undra sidan ätit sig in. Någon skillnad på "ätliga och giftiga" 

 svampar gjorde de alldeles icke, ty lika ofta fann jag dem i B. 

 luridus, som i edulis, och mycket återstod ioke om morgonen af 

 en dylik svamp, när de, som aftonen förut sågos frossa pä den- 

 samma, lemnades i fred vid kalaset. 



L. agrestis L. — Allmän på Sicklaön. 



Vitrina pdlucida Müll. — Denna eljest allmänna snäcka hör i denna 

 trakt till sällsyntheterna. Hon träffades nämligen högst sparsamt 

 blott i dalarne vid Kungshamn, samt på Wermdön i en liten 

 löfbacke mellan ToUarö och Lännersta. 



SuGcinea putris L. — Icke så stor och allmän som i andra trakter 

 omkring Stockholm; på Sicklaön: vid Stoi'a Sickla, Nacka och 

 Badstusjön nära Skuru ladugård; på Wermdön vid sjön Slätta- 

 träsk. Anmärktes aldrig på dessa öar i närheten af saltsjöns 

 stränder; deremot fanns vid Biskopsudden på Djurgården, i och 

 vid diken nära stranden, en form af denna art, som, om den är 

 konstant, föitjenar upptagas såsom varietet (crassa). 



Denna form har ett i förhållande till längden ovanligt bredt 

 skal, hvaraf hela snäckan får ett kort och klumpigt utseende. 

 Med 14, högst 16 m.m. i längd hade dess skal en bredd af 

 nära 9 m.m., som eljest plägar tillkomma skal af 18 — 19 m.m. 

 i längd. Djuret var kolsvart med grå fot. 



*S. Pfeifferi EsM. — Denna art såg jag aldrig vid denna trakts små 

 insjöar, utan endast vid saltsjön, der den på stenar, pålar, vass 

 och lösa brädlappar lät skölja sig af vågsqvalpet lika oförfäradt, 

 som om det varit en verklig vattensnäcka. Så förekom den på 

 Lidingön, vid Mölna och Brevik; på Wermdön, mellan Bo och 

 Gustafsvik, på den rätt salta Baggensfjärdens strand. 



Helix alliaria Mill. — Sällsynt i en bergsskrefva, bland vissna ek- 

 löf, vid Kungshamn på Sicklaön. 



Genom förvexling med den närstående H. nitidula Dr., som 

 länge ansetts vara synonym med H. alliaria, har dennas utbred- 

 ning inom Sverige 'blifvit misskänd, och då jag i min uppsats 

 om Nerikes Mollusker 1864 i någon mån bidragit dertill, be- 

 gagnar jag detta tillfälle att rätta mitt fel. Det är nemligen H. 

 alliaria, och icke H. nitidula, som finnes i Nerike, såväl vid 

 Skåleklint som på eti ny lokal, Wiseboda i Qvisbro socken. Då 

 det vidare, såsom redan Westerlund anmärkt, är tydligt, att 

 åtminstone en del af Malms lokaler för nitidida äfven gälla för 

 alliaria, emedan han omnämner den bekanta hvitlökslukten, och 

 då de af Westerlund i K. Vet.-Akademiens Ofversigt 1865 an- 

 förda lokaler jemte ofvanstående lokal vid Stockholm tillkomma, 

 kan man anse H. alliaria egra en temliffen vidsträckt utbrednino; 



