HARTMAN, LAND- OCfl SÖTTVATTENSMOLLÜSKER. 383 



i de södra och mellersta delanie af vårt land. Hon är neraliue» 

 med säkerhet funnen i Skåne, Blekinge, Öland, Nerike och vid 

 Stockholm, samt troligen äfven vid Göteborg. 



De ex. jag funnit både i Nerike och vid Stockholm, tillhöra 

 den rödbruna formen. På begge ställena förekom denna art 

 mycket enstaka (vanligen blott i ett eller tvä ex.) i motsats till 

 de flesta andra arter af denna Helix-grapp, som, såsom bekant 

 är, pläga förekomma mer sällskapligt, t. ex. cellaria, nitida, ham- 

 ■monis ra. fl. 



H. nitida MiJLL. {H. lucida RsM.). — Biskopsudden på Djurgården; 

 Stora Sickla, vid en vik af Hammarbysjön; vid sjön Slättaträsk 

 på Wermdön. 



H. hammonis Str. (^H. nitidosa RsM., //. pura AucTT. nec Ald ). — 

 Här och der kring Kungshamn på Sicklaön, men ovanligt spar- 

 samt; i Stora och lilla Angsviken, samt flerestädes mellan Tollarö 

 och Lännersta, på Wermdön. 



H. viridida Mke. — I Stora Angsviken, midt för holmen Danmark, 

 på Wermdön. 



H. pura Ald. vera (enl. Mörch. Syn.). — Bland löf af ek och hassel 

 i den större dalen vid Kungshamn. 



Utom på djurets färg, som synes variera från hvit till gul- 

 aktig, men aldrig är gräblå, skiljes denna, hos oss länge förbi- 

 sedda art lätt från föregående genom frånvaron af de starka 

 strimmor, som utmärka dennes skal. För öfrigt är skalet nästan 

 fullkomligt färglöst, utan den dragning åt grönt som hos viri- 

 dida. Afven i Nerike har jag de sednare åren funnit H. para 

 (den i "Nerikes Mollusker" under detta namn anförda art är H. 

 hammonis). 



H. crystallina MÜLL. — Med //. alliaria vid Kungshamn; i Stora 

 Angsviken på Wermdön, men sparsamt. 



H. fulva Dr. — Allmän på Sicklaön, Wermdön och Lidingön. 



H. pygmcea Dr. — Icke sällsynt bland mossa på klipporna och under 

 vissnade löf vid Kungshamn på Sicklaön, i Lilla Angsviken, samt 

 mellan Lännersta och Tollarö på Wermdön. 



H. ruderata Stud. — Sparsamt på samma ställen som föregående. 



Af H. rotundata Müll, såg jag intet spår i denna trakt; ej 

 heller omnämnes hon i förteckningen i Wikstr. Flora. Jag 

 kan derföre knappt tro, att denna hos oss mer sydliga art finnes 

 vid Stockholm, ehuru Edv. v. Mårtens i Malakozool. Blätter f. 

 1857 om denna yttrar, jag vet icke enligt hvilken auktoritet, 

 "noch häufig bei Stockholm." 



II. acideata Müll. — Under stenar och bland vissnade löf, helst af 

 ek, invid bergsrötter i iöfängar mellan Tollarö och Lännersta, 

 på Wermdön; på liknande ställen i den större dalen vid Kungs- 

 hamn. 



