384 ÖFVEKSIGT AF K. VÉTENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR. 



H. luspida L. — Ehuru ytterst ymnig i Stockholms öfriga omgif- 

 ningar, träffades den endast mycket sparsamt vid Kungshamn; 

 likaledes vid Lilla Björknäs på Wermdön. 



H. strigella Dr. — Sällsynt i lundar vid Kungshamn; i Lilla Ängs- 

 viken och i diken vid Stora Björknäs på Wermdön. 



H. fruticum Müll. — På Sicklaön, vid Lilla Sickla och Kungshamn 

 (formerna ruf a unicolor och r. unifasciata); på Wermdön, i diken 

 vid Stora Björknäs (begge de nyssnämnda formerna, jemte alba 

 unicolor; rufa unifasciata, som i Nerike är ytterst sällsynt, var 

 här den talrikast, alba unicolor den sparsammast förekommande). 



H. liortensis MÜLL. — Pä Sicklaön, vid Lilla Sickla, Skuru och Kungs- 

 hamn; på holmen Sverige; på Lidingön, mellan Mölna och Skär- 

 sätra; på Wermdön, vid Lilla och Slora Björknäs, samt här och 

 der mellan Tollarö och Bo. Endast den enfärgadt gula och 

 fembandade gula färgvarieteten anmärktes, och äfven dessa voro 

 öfverallt sparsamma. 



H. pomatia L. — Ymnig i Skurupark på Sicklaön. 



H. lajjicida L. — Temligen allmän, ehuru ingenstädes talrik, kring 

 Kungshamn, äfven pä holmen Sverige; på Wermdön, vid Lilla 

 Björknäs och i Ängsvikarne. 



Anmärkningsvärdt är, att H. arbustorum ingenstädes i denna 

 trakt anträffades. 



Zua lubrica Leach. — Den vanliga formen i Ängsvikarne på Wermdön; 

 en form, som förtjenar heta viridula, till storleken lik den van- 

 liga (skalet 6 m.m. långt, 2,5 ra.m. bredt), men med starkt glän- 

 sande och genomskinligt, glasgrönt skal och ljus munsörasvalk, 

 nära landsvägen mellan Tollarö och Lännersta på samma ö; en 

 tredje form med Ijusbrunt, endast 5 ra.m. långt, knappt 2 mm. 

 bredt skal, i bergsskrefvor vid Kungshamn. 



Papa Columella Benz. — På telningar af asp och rönn; mera sällan 

 på klippor, i barrskogen vid Kungshamn; i Ängsvikarne och nära 

 Lännersta på Wermdön. 



Allt hvad jag här fann af denna snäcka bekräftar full- 

 komligt den af v. Wallenberg först uttalade åsigt, som jag i 

 - min uppsats om Nerikes Mollusker efter aktgifvande på snart 

 sagdt tusentals lefvaude ex. biträdt, nemligen att den s. k. Pupa 

 edentula Dr. icke utgör annat än unga ex. af P. columella, 

 hvilka icke ännu utbildat sin 7:de och 8:de vindling. Den enda 

 invändning, som kan göras mot denna åsigt, grundar sig endast 

 på den allestädes anmäikta sällsyntheten af P. columella (d. ä. 

 af fullväxta individer med 8 vindlingar), h vilken derföre antingen 

 framställes som egen art eller ock som varietet nf P. edentula. 

 Egen art kan hon icke vara, emedan hon aldrig anträffats aunat 

 än i sällskap med P. edentula och, om de 2 sista vindlingarne 

 frånräknas, både till storlek och i alla möjliga andra afseenden 

 är fullkomligt lik, således identisk med denna. Det hos yngre 



