414 ÖFVEßSlGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR. 



rerna med sina ännu hvita ränder. Slutligen beklädes den van- 

 ligen med ett brungult öfverdrag, utan tvifvel af ett främmande 

 ämne, sådant vi finna det på de flesta äldre delar af Bryozoer 

 från dessa djup, isynnerhet då de äro fastade vid döda Oculinor 

 eller skal utaf Lima. 



Med de äldre författarnes korta beskrifningar är det ytterst 

 svårt att med säkerhet igenkänna, hvilka arter de haft framför 

 sig, och de synonymer, som ofvan blifvit uppräknade för våra 

 arter, kunna hufvudsakligen tjena endast såsom hänvisningar till 

 de närmaste- former, från hvilka de ännu icke med noggrannhet 

 blifvit urskiljda. Redan Johnston anmärkte, att han icke kunde 

 finna någon skillnad mellan sin och M.-Edwards' Ålecto granu- 

 lata, och detta är orsaken, att vi bland de lefvande formerna 

 hafva detta artnamn upptaget, likasom BusK (Crag Polyzoa) af 

 samma skäl på många ställen sammanslår åtskilliga af D'Or- 

 BIGNYS i Kritan urskiljda arter med sina. Men någon säkerhet 

 kan i detta hänseende ej lemnas af ofullständiga beskrifningar 

 eller mindre lyckade figurer; och osäkerheten blifver ännu större, 

 när vi nu känna dessa formers verkliga betydelse, som gör det 

 lätt förklarligt, hvarföre vi ej här finna några skarpt markerade 

 karakterer-i jemförelse med förhållandet hos öfriga Bryozoer. 



Att hela slägtet Alecto ( Stomatopora) ej eger någon sjelf- 

 ständighet såsom sådant, skulle man kunna ana redan deraf, att 

 ingen af de många hittils beskrifna arterna är försedd med köns- 

 hus eller oviceller. Under letandet efter dessa såg jag, hvad 

 dessutom redan HiNCKS observerat, att en af de vid Skandi- 

 navien lefvande ^/ecto-arterna reser sig till stammar, som närmast 

 öfverensstämma med det af Gray uppställda slägtet Penciletta, 

 hvilket åter efter all sannolikhet sammanfaller med AuDOUiNS 

 Proboscina. Den andra åter af de egentliga Alecto-arter , som 

 äro mig bekanta, utvecklar sig till en Idmonea. Denna ut- 

 veckling från en krypande form till en upprest är hos Bryozoerna 

 ingalunda ovanlig. Den förekommer hos Valkeria, ^tea, En- 

 cratea, Alcyonidium m. fl.; ehuru icke med en så stor förändring, 



