SMITT, KRITISK FÖRTECKN. ÖFVER SKAND. HAFS-BRYOZOER. 425 



Diastopora latomarginata. 



Den fria, upphöjda randen af kolonien, eller dennes skål- 

 forra, och de yttre djurhusens höga, böjda rörform göra dock 

 denna anmärkningsvärd såsom hänvisande på slägtskapet med 

 Diast. patina. 



Båda formerna af Diast. Jiyalina hafva visat sig försedda 

 med oviceller. Dessa uppstå bland djurhusen (Tafl. VIII, fig. 12) 

 såsom blåslika uppsvallningar med skarpt markerade ränder, lik- 

 som vi sågo dem på Diast. repens. Från dessa skilja de sig 

 också hufvudsak ligen blott genom sin storlek. Der de uppträda, 

 blifva djurhusens ställning till en del rubbad, men de flesta af 

 dessa begge bibehålla dock sin plats och låta sina rörformiga 

 toppar skjuta fram ur ovicellen. Så ser man den intaga en bredd 

 af 5 — 6 djurhusrader. I början saknar den någon egen mynning, 

 hvilken som vanligt först senare utvecklas. Denna har sin plats 

 på ovicellens niidt och en form af ett uppåt jemnt afsmalnande 

 rör, hvars mynning till sin storlek står midt emellan djurhusens 

 och smårörens mynningar. Ovicellernas färg är liksom hos Crisia 

 och Hornera hvit, när de äro tvenne, och gul, när de äro fyllda 

 af sin fettkroppsmassa eller af denna utvecklad till emFryoner. 



Djurhusmynningarnes storlek är hos Diast. hyalina något 

 varierande omkring 0,15 m.m. i diameter. 



Bland alla denna arts variationer är för öfrigt i synnerhet 

 en att anmärka, tagen på Laminarior vid Spetsbergen, som tyd- 

 ligast visar slägtskapet med den följande arten. Den är rundad, 

 tillplattadt tallricksformig, med djurhusen och smårören i kolo- 

 niens midt ställda uti en tätare quincunx-ställning och bildande 

 en lägre centraldel, omkring hvilken ovicellerna äro förenade till 

 en rundad, utdragen uppsvallning längs koloniens fria utvecklings- 

 rand. Ur ovicellerna uppskjuta djurhusen och smårören på de 

 flesta ställen i vanlig quincunx-ställning; men närmare randen 

 äro djurhusen här och der samlade i en radställning, hvilken vi 

 tydligare skola återfinna hos Diastopora patina, radiata och som 

 äfven här bör anmärkas såsom en häntydan till nästa utvecklings- 

 serie. Huru denna tallricksform uppkommit genom en samman- 



