SMITT, KRITISK FÖRTECKN. ÖPVER SKAND. HAFS-BRYOZOEK. 435 



Beneden såsom Idmonea radians. Likväl har Prof. LovÉN vid 

 Loppen i Finmarken tagit båda dessa former tillsamman med 

 hvarandra, och skillnaden dem emellan är så obetydlig och så 

 försvinnande genom utvecklingen, att vi ej anse det nödigt att 

 afskilja dem frän hvarandra såsom arter, äfven om olikheten i 

 den geografiska utbredningen efter längre undersökningar skulle 

 visa sig vara konstant. 



Der vi sett denna art i dess Alecto-stdidiüm (Tafl. Ill, fig. 6), 

 kryper den på Oculina eller på Saxicava fästad vid denna. Så- 

 som sådan står den till sin byggnad närmast den början, vi ofvan 

 beskrifvit till Filisparsa Horneroide.'t ; men dess storlek ställer 

 den bredvid Diastopora (Criserpia) repens, och från en utdragen 

 början till denna är den svår att urskilja. Djurhusen stå i 

 början blott ett och ett i dess bredd; men de närma sig hvar- 

 andra mer och mer och blifva då tydligare böjda i skiftande 

 ställning åt höger och venster. Härtill kunna vi dock äfven hos 

 Diast. repens finna en antydan, och först när djurhusen blifvit 

 fullt utvecklade, kan nian med säkerhet igenkänna dem på deras 

 form, som vid basen är småningom afsmalnande, till dess de i 

 sin öfre del blifva jemntjocka men böjda i ojemna krökningar och 

 slutligen vid mynningen oftast visa sig oregelbundet utvidgade. 

 Äfven storleken kan i detta stadium tjena såsom en god karak- 

 ter. Den är dock vexlande, emedan de äldre djurhusen vanligen 

 äro mindre än de senare bildade, sä att vi funnit diametern till 

 de öfre fria delarne af djurhusrören varierande mellan 0,11 m.m. 

 och 0,13 m.m. 



Oftast äro djurhusen på detta sätt spridda, och Idmonea är 

 då fullkomligt Alecto-\\\^; men stundom finner man äfven på denna 

 krypande del af densamma, huru slutligen två och två djurhus 

 komma tätt samman, det ena öfver det andra, åtminstone vid 

 sin bas sammanvuxna och i en gemensam krökning vända åt den 

 ena eller den andra sidan. 



Från en sådan början reser sig Idmonea till en fri, förgrenad 

 stam (Tafl. IV, figg. 4 och 5). Men detta Alecto-sta.c\mm är 

 ingalunda nödvändigt för densamraas utveckling, ty liksom mången 



