SMITT, KRITISK FÖRTECKN. ÖPVER SKAND. HAFS-BRYOZOER. 443 



som mest bevisar dessa bildningars natur af oviceller, då vi ännu 

 ej ega några direkta observationer om deras innehåll, är formen 

 och stäUningen på deras mynningar, i hvilka hänseenden de öfver- 

 ensstämma med de oviceller, hvilkas natur såsom sådana man 

 med säkerhet kunnat afgöra. Mynningarne (Tafl. IV, fig. 5 och 

 7, till höger emellan 2 och 4) hafva sin plats på öfre sidan af 

 en djurhusrad och stå här bakom djurhusen, liksom vore de ab- 

 normt utvecklade djurhusrör. Med dessas storlek i sin nedre del 

 äro de upptill trumpetlikt utvidgade och uppåtböjda, med en 

 jemn rand. 



Den typiska formen af Idmonea atlantica har sällan mera 

 än fyra djurhus i sina tvärrader. Likväl visar sig detta antal 

 kunna förökas, och stammen genomgår då förändringar, hvilka 

 redan af det föregående kunna förklaras. Att vi dock i dessa för- 

 ändringar ej hafva att söka någon artskillnad, synes tydligen, da 

 man träffar sådana exemplar, som på en gren hafva de flesta 

 tvärraderna sammansatta af fem djurhus, under det den närmaste 

 grenen, af samma ålder som denna, har största delen af sina. 

 tvärrader bestående af tre djurhus. 



Emellertid ega dessa variationer, såsom en fortsättning af 

 artens utvecklingsriktning, en anmärkningsvärd betydelse i syste- 

 matiskt hänseende, då de visa sig mera konstanta för de öfre 

 delarne af stammen, såsom vi kunnat se på åtskilliga exemplar 

 utaf denna art från Spetsbergen. Antalet af djurhus i tvär- 

 raderna ökas nemligen på dessa mera konstant till feai. I samma 

 mån blifver också djurhusens framsida mera tillplattad, så att 

 dessa få ett mera qvadratiskt lumen så långt de äro samman- 

 vuxna med hvarandra, liksom de tilltaga i storlek. Stammens 

 baksida blifver mera plan, och dess båda sidoränder mera skarpa. 

 Ju äldre en sådan stam blifver, desto mera förkalkas ectocysten 

 och förkalkningen synes mest uti ränderna omkring dennes porer, 

 hvilka också derigenora blifva mera tydliga. Porernas form är 

 redan från början något elliptisk, och ännu mera framträder detta 

 med åldern. Detsamma gäller om de längs- och tvärstrimmor, 



Öfvers. af K. Vet- Akad. Förh. Arg. 23. 4 



