444 



OFVERSIGT Al' K. VETENSK.-AKAD. FORHANDLINGAR. 



hvilka tillhöra djurhusens ectocyst. Äfven dessa blifva tydligare 

 genom en högre grad af djurhusens förkalkning. 



I alla dessa förändringar se vi mer och mer de karakterer 

 framträda, som annars skilja Idmonea atlantica från 



Idmonea fenestrata^ 

 en form från Spetsbergen, hvilken jag upptagit under detta namn, 

 i den tanken, att vi uti denna hafva en motsvarighet till den art, 

 hvilken BusK under samma namn beskrifvit från Crag-forma- 

 tionen. Den utmärkes genom sina anastomoserande grenar och 

 det konstanta antalet af 5 till 6 djurhus i tvärraderna. Hvad 

 den förra karakteren beträffar, har den tydligen uppkommit der- 

 igenom, att tvenne grenar under sin tillväxt fått sina samknoppar 

 liggande intill hvarandra och sammanvuxna. Denna koloniens 

 stamform är dock så oregelbunden, att den snarare har tillfällig- 

 hetens prägel. Djurhusens form blifver mera rak, liksom deras 

 ställning blifver. mera uppåtriktad; men samma skillnad förefinnes 

 äfven mellan de nedre och öfre delarne af Idmonea atlantica, om 

 också ej i så hög grad. Med de förändringar dessutom, hvilka 

 hvarje Idmonea-stenn visar, och med de öfvergångar emellan for- 

 merna, hvilka vi redan anmärkt, och dessas likheter i öfrigt, är 

 det klart, att en sådan karakter icke ensam kan bilda en till- 

 räcklig skillnad för att göra något större afbrott från den utveck- 

 lingsserie, som vi framvisat för Idmonea atlantica. Likväl hafva 

 vi ansett den böra utmärkas under sitt serskilta namn, dels så- 

 som den längst framskridna lefvande utvecklingsform, hvilken vi 

 känna inom serien, dels emedan den måhända är karakteristisk 

 för de arktiska hafven och Crag-forraationen, dels såsom den 

 närmaste öfvergången till 



^h. 



Idmonea serpens. 

 Denna skulle vi nemligen i korthet kunna karakterisera så- 

 som en mera lågväxt, stundom vid ett annat föremål helt och 

 hållet fastvuxen form, med kortare, men bredare grenar, med 

 större djurhus, hvilkas antal i tvärraderna slutligen ökas till 5, 





