SMITT, KRITISK FÖRTECKN. ÖFVER SKAND. HAFS-BRYOZOEU. 447 



Så kryper på en Lima en Crisei^pia-form (fig. 2), straxt från 

 början delad och tvenne gånger dichotom, som först mot slutet 

 af sina grenar får djurhusen tydligen ställda uti tvärrader på 

 ömse sidor om en medellinie. Men straxt efter den första del- 

 ningen uppstår åt ena sidan en gren, som synes vilja börja att 

 resa sig, och den ena af de förstnämnda förgreningarne har tyd- 

 ligen i slutet samma tendens. Jemföra vi en sådan Criserpia 

 med en annan (fig. 1) som förblifvit enkel och, i öfvensstäm- 

 melse med 7(7mo«m-typen, fått medellinien mera framträdande 

 och skarp, med djurhusraderna i mera regelbunden ordning, så är 

 redan härigenom vägen funnen till dess förklaring, då den upp- 

 resta Idmonea serpens mången gång visar fullt motsvarande delar 

 vid sitt fäste '). Djurhusens storlek är en säker karakter, som 

 hänför dem till Tuhulip or id ernås familj, ty inom den föregående 

 familjen voro de alltid mindre; men när de förekomma i spridd 

 ställning, är denna Criserpia svår att skilja från en form af 

 Plialangella palmata, och blott grenarnes vanligen högre (mindre 

 tillplattade) form hos den förra kan härvid användas såsom skilje- 

 märke, såvidt ej en vidare utveckling redan lemnat säkrare ka- 

 rakt er er. 



En annan gång kunna vi se en sådan Criserpia (fig. 3) ut- 

 veckla oviceller; och detta är till och med ingalunda ovanligt: 

 Riks-Museum eger åtskilliga sådana exemplar krypande pä Oculina. 

 Afven här kan stammen, hvad djurhusens ställning beträffar, vara 

 mer eller mindre Idmonea-\\\.\ men grenarne äro här mot slutet 

 klubblika och rundade ~), då de annars äro tvärt afhuggna. 



Ännu ett exempel från OcuUnornas region vilja vi här an- 

 märka såsom ett bevis på Criserpia- sta.åiets engenmäktighet i 

 utveckling. Detta exemplar är i sin början doldt under en Di- 

 scopora hispida. När det kommer ut ifrån denna, har det sina 

 djurhus i tvärrader ställda på ömse sidor om en medellinie. 



') Vid denna jemforelse liafva vi också att eriudra om fürliaüandet mellan Repto- 

 tubigera serpens och R. rennosa (D'Orb. Pal. Franc. Terr. Crét., tome V, pag- 

 754, atlas pl. 751), hvilki i Kritan synas vara fullt motsvarande bildningar 

 mot de ofvannämiula. 



^) Måhända är dock detta blott en antydan till afslutade tillväxtperioder. 



