SMITT, KRITISK TÖRTECKN. ÖFVER SKANÜ. HAFS-BRYOZOER. 455 



en rund uppsvallning vid sin början; men till skillnad från de 

 föregående formerna utvecklas det vanligen mera rakt och fritt, 

 medan de nästa djurhusen framkomma inunder och vid sidan af 

 detsamma, Afven dessa få vanligen en mera fri och jemnt slut- 

 tande ställning. Så bildas antingen en vigglik utbredning, eller 

 ock delar sig kolonien straxt dichotomt; grenarne blifva vigglika 

 och kunna åter på samma sätt dela sig. När den vid första 

 delningen sprider sig i tvenne rakt motsatta riktningar och sedan 

 ytterligare förgrenas, uppkommer på detta sätt en rund, nästan 

 fullständig krets af strållikt ställda grenar, alla vigglika, utmärkta 

 af sina långa, fria djurhusrör, som i sluttande ställning spridas 

 mot randen. Ofver dessa utbredningar utvecklas också ovicellerna 

 med sina täta och tydliga porer och svagt markerade ränder, 

 ehuru ej så jemnt försvinnande som hos de föregående formerna. 

 Deras mynningar äro tillplattade, böjda, tvärstriramiga smårör, 

 som förekomma spridda ibland de ur ovicellen uppskjutande djur- 

 husen. Vi hafva för öfrigt redan hos Fabricius i Fauna grceu- 

 landica en god beskrifning af denna form under namn af Tuhipora 

 serpens. Men han synes hafva träffat den i ett tillstånd med af- 

 brutna djurhus, hvilka han säger vara korta, och när detta är 

 fallet, isynnerhet vid dess första utbredning, öfverensstämraer den 

 mera med de föregående formerna. 



Den mest utvecklade arten inom denna grupp är dock 



Phalangella flaheUaris, 



hvilken jag återgifver Fabricii namn, som hittills oriktigt blifvit 

 hänfört till den föregående arten. 



Afven denna träffade vi talrikt på Spetsbergens Laminarior 

 tillsammans med den förra, och jemförelsen dem emellan låg der- 

 före nära till hands. I sin början äro de med hvarandra öfver- 

 ensstämmande, och stundom visar Ph. flaheUaris en god del af 

 sin utbredning i ett fullkomligt fimhria-V\k.t stadium. Men de 

 första djurhusen böja sig mera till sidan åt tvenne håll från ut- 

 gångspunkten (Tafl. IX, figg. 7 och 8j, och de senare uppkomna 

 djurhusen ordna sig bakom dessa uti rader. Genom denna första 



