462 ÖFVEKSIGT AF K. VETENSK.-AKAI). FÖRHANDLINGAR. 



Proboscina Fungia, 

 ty dennas krypande, Alecto-\\k& bas, eller dess uppresta, Filisparsa- 

 lika stjelkar, som bära de runda, hufvudlika utbredningarne i 

 toppen, hafva alla sin motsvarighet hos den föregående arten, 

 och i byggnaden af alla dessa delar spårar man samma utveck- 

 ling från de enklare till de mera sammansatta formerna, hvilken 

 vi funnit uti de föregående serierna. Den /^Zecto-iika basen får 

 här formen af en Criserpia, men bibehåller från den föregående 

 arten både djurhusens form, deras storlek och riktning. Der 

 denna reser sig, är den vanligen uppsvälld till en rotutbredning, 

 liksom Filisparsa pä motsvarande ställe, ehuru ännu tjockare, 

 och der delar den sig också vanligen dichotomt till fleia stjelkar 

 af en tät Filisparsa-hy ggn?kå. Djurhusen äro äfven här till sin 

 största del fria (Tafl. X, tig. 2), och de utskjutande, så småningom 

 afsmalnande eller jemntjocka, rörformiga, raka eller ojemnt böjda, 

 delarne resa sig i ofta rät, men vanligen framåtlutande vinkel 

 mot de fastvuxna delarne, hvilka bilda sjelfva stjelken. Denna 

 är både framåt och bakåt convex, sammantryckt eller jemnt rund. 

 På dess baksida (Tafl. X, fig. 3) ser man de spetsigt aflänga, 

 rutformiga partierna, som ntmärka de yttre väggarne af nedersta 

 delarne till djurhusen, och på dess framsida stå dessa i spridd 

 ställning nti sneda rader, i hvilka man vanligen kan räkna 5 

 eller 6 i stjelkens bredd. Straxt under utbredningarne äro stjel- 

 karne utvidgadt runda och sakna utskjutande djurhusrör; men 

 dessa san)manträda desto flera för att bilda det "jPe^rmir-lika" 

 hufvudet i toppen. Detta motsvarar den föregående artens till- 

 plattade utbredning och den ena formens förhållande till den andra 

 visar sig tydligt, när de flesta af dessa "hufvuden" på ena sidan 

 äro öppna, meniligen sä att de sakna djurhusrör i randen, som 

 här bildar en mer eller mindre jemn öfvergång från stjelkens 

 främre till hufvudets öfre plan. Ofta har emellertid här en vrid- 

 ning nirsiggatt, så att vi finna denna "hufvudets" öppna början 

 vid sidan eller bakom stjelken. Hvad som dock ännu tydligare 

 förenar denna art med den föregående, är stammens vidare till- 

 växt. Denna är nemligen icke afslutad med de första hufvudena, 



