466 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FüRHANDLINGAK. 



sekundära bildningar i mellanrummen mellan djurhusen. Det skulle 

 vidare, så vidt man i detta hänseende känner dess former, visa 

 den egendomligheten att få sina oviceller öfverflyttade till stam- 

 mens baksida. Men båda dessa karakterer kunna vi följa i deras 

 utveckling från Filisparsa-tjpen. Derföre benämna vi också den 

 form, som står främst i en sådan utvecklingsserie 



Hornera proboscina. 



Den förekommer uti vackra exemplar på Oculina från 200 

 — 300 famnar "utanför Norrige", hvilka Tullförvaltaren Baron 

 Uggla insändt till Riks-Museum. Stammarne äro små: intet af 

 dessa exemplar öfverstiger i höjd en centimeter. Deras färg är 

 klart kalkhvit eller obetydligt dragande åt violett, Straxt vid 

 basen äro de dichotorat delade, somliga for att straxt åter undergå 

 en delning, då andra deremot låta de divergerande grenarne under 

 sin böjning inåt och bakåt blott utsända smärre, grenformiga ut- 

 skott. Deras fäste är büdadt af ett nedåt utbredt, fastare kalk- 

 lager, som uppstår genom en secundär afsöndring och utmärkes 

 genom spridda hål, hvilkas lumen är riktadt nedåt. Stammen 

 och grenarne, liksom granutskotten äro uppbyggda af djurhus, 

 hvilka framtill (Tafl. VI, fig. 2) ej afsöndra något gemensamt 

 kalklager, hvarföre de också här till hela sitt förlopp kunna ur- 

 skiljas. Dessas ställning till hvarandra är oregelbundet alterne- 

 rande: ofta stå de samlade i flockar, med stammen bar dem 

 emellan, stundom stå de två och två eller tre och tre bredvid 

 hvarandra på tvären af stammen. På framsidan emellan djur- 

 husen synas här och der hål af djurhusens storlek, ledande till 

 rör, som intaga djurhusens ställning, till utseendet abortiva djur- 

 hus, men om hvilkas betydelse de mera utvecklade arterna inom 

 denna serie synas gifva oss en säkrare häntydan. På baksidan 

 af stammen (Tafl. V, fig. 3) deremot afsöndra djurhusen ett ge- 

 mensamt kalklager, som täcker den med en jemnt rundad, fint 

 kornig yta, i hvilken skiljolinieina dem emellan så småningom 

 försvinna. De yngre grenutskotten åter, som ännu ej erhållit 

 detta kalklager, visa äfven på baksidan djurhusen fria med sina 



