SMITT, KRITISK FÖRTECKN. ÖI'VER SKAND. IIAF3- BRYOZOER. 467 



vanligen tydliga tillväxtstriniraor. Ett sådant grenutskott motsvarar 

 följaktligen till sin utveckling det stadium, som representerades 

 af den föregående arten. Djurhusens form är oregelbundet böjd, 

 framåt och åt sidorna resa de sig fritt ut frän stammen; de yttersta 

 af dera äro vanligen riktade något bakåt. Deras mynning är 

 antingen hel och rund eller tvåklufven till tvenue spetsar eller 

 endast med ena sidan utdragen i en spets (Tafl. VI, fig. 5). 

 Ovicellerna, som här ha sin plats på stammens framsida, äro till- 

 plattadt runda (Tafl. VI, fig. 4), med hela sin yta tätt punkterad 

 af större porer, ställda i quincunx, hvarigenom också deras ord- 

 ning kan följas till radierande rader frän ovicellens topp. Här 

 bar dess mynning sitt läge: den är kort rörformig och nedböjd, 



Ovicellernas plats på stammens framsida är för öfrigt snart 

 sagdt den enda karakter, hvarigenom denna form är att skilja 

 från 



Hornera violacea, 

 såvidt jag riktigt hänfört Sars' beskrifning till det exemplar, 

 Riks-Museum eger från trakten af Bergen. Det öfverensstämmer 

 dock dermed helt och hållet, blott att det saknar oviceller, hvar- 

 igenom alltid en osäkerhet måste uppstå, helst då Sars om stam- 

 mens framsida endast sagt, att den, liksom baksidan, "er överalt 

 glat (under Mikroskopet fiint punkteret eller granuleret) og glind- 

 sende." utom på stammens nedersta delar saknar den dock på 

 framsidan detta kalköfverdrag, som afsöndras af djurhusen på H. 

 lichenoides ; och stammen är följaktligen der visserligen glatt och 

 glänsande, men framsidan af hvarje djurhus är tydlig och convex 

 (Tafl. VI. fig. 7), skiljd frän sina grannar genom en djup skiljo- 

 linie. Sådan är den pä största delen af stammen, blott på dess 

 nedre delar fyllas skiljolinierna vid den mera framskridna för- 

 kalkningen. På stammens midt skjuta djurhusen med sina myn- 

 ningar intet eller endast föga ut från stammens plan och sitta 

 här, i jemförelse med den föregående formen, mera jemnt och 

 tätt alternerande eller i quincunx-ställning, ehuru ej heller här 

 reguliert, hvarföre man stundom ser dera i rader bredvid hvar- 

 andra på tvären eller snedt öfver stammen. Blott på dennas sidoi 



