470 ÖFVEKSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR. 



2, Pallas har godt beskrivet den, men fig'uren er slet o^' bedre hos 

 Ellis, men endnu bedre lios Ström i Act. Hafn. 1. c., hvortil 

 jeg kun har lidt at föje. 



3, Mit störste Exemplar er 1| höjt og" 1| udbredt til Siderne. 

 Staramen fra lloden indtil Grenenes Begyndelse er | 1. hög og 

 I 1. ty k. 



4, Denne Stamme deler sig strax i fire Hovedgrene, hvoraf to og to 

 udbrede sig med sine G rene i en Flade, hvorved der blifver to 

 Grene. Vifter, der vender sig med Inderfladen mod hinanden, 

 så at mellem samme finnes en dyb Klöft ind til Stammen. Denne 

 Klöft er dog . . ., da begge Vifteriie staae ntier saramen. 



5, De 2nde mod hinanden vendte Inderflader utgjöre Grenenes pig- 

 gede Sider, men Yderfladene de glatte stribede Sider. 



6, Da Grene-Vifterne böje sig ind mod hinanden, saa bliver den ud- 

 vendte Side krumbuet, men den iudvente huulbaet. 



7, Hovedgrenene dele sig igen i andre Grene saavel egentlige Klot- 

 ter, der ätter klöftes i to Gi'ene alt meer og nieer ind til Top- 

 pen, som og i enkelte smaa Sidegrene. 



8, Alle grene löbe b0lgeforraig og parallela med hinanden og af- 

 spidses i Toppen. 



9, Dgu piggede Side dannes af raeget korte ströede Rör eller Poi'i, 

 der til begge Sider af Gi-enerne give sig Ipeugere ud, saa at de 

 faae .Anseende af Taender. Ogsaa Grene-Enderne liave flere saa- 

 danne korte Kör saralede. 



10, Paa den glatte Side sees fine Striber, der ere skraa og bolgelG- 

 bende opad. 



11, Hvor en Gren er overbrudt, ses Massen indvendig hunlet og 

 midten bruunaktig som en Marv, da eliers den hos Coral er . . . . 

 hvid, og paa den glatte Side noget glindsende. 



1"2, Paa den glatte Side er Grenene mere fladtrinde, og paa den pig- 

 gede mere biiglede, saa at de synes lidt sammentrykte. 



13, Ogsaa Stammen har paa denne Side smaa pig-rör. 



14, Roden er rund udbredt men synes oval(?) paa Indenfladen. 



Funnet heraf 1788 i en Köbenhavnsk Samling 2 E."ix., hvoraf 

 det ene sidder fast paa en Coralraasse. 



Då dessa äldre beskrifningar äro fullt tillräckliga för igen- 

 kännandet af dess allmänna byggnad och utseende, vilja vi här 

 blott följa dess åldersförändringar, som skola visa dess förhållande 

 till de föregående arterna. De yngsta delarne (Tafl. VII, fig. 5), 

 grenarnes toppar och grenutskotten, hafva sina djurhus med tyd- 

 liga skiljolinier, som på framsidan kunna urskiljas för hvart och 

 ett af dem, till dess detta täckes af de äldre djurhusen, på stam- 

 mens baksida deremot kunna följas till hela djurhusens längd. 



