472 ÜFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÜRnANULINGAK. 



som i början voro tydliga, inneslutande interstitial-porerna, hlifva 

 mer och mer igenfyllda af kalkafsättningen, som här ännu star- 

 kare fortgår. Denna visar likaledes vågigt slingrande längsstrira- 

 mor (Tafl. VII, fig. 12), som gå förenade på högi'e upphöjningar, 

 hvilka löpa mellan raderna af interstitial-porer, här och der kors- 

 sande dessa, hvarigenom deras regelbundenhet slutligen försvinner 

 (Tafl. VII, fig. 14). Omkring porerna qvarstär dock länge ett 

 nedtryckt fält; men slutligen jennias äfven detta och stammens 

 baksida visar blott sina strödda porer, som fortsättas i ett lumen, 

 hvilket skiner igenom öfre delen af kalklagret, när man ser stam- 

 men snedt från dess baksida, och sina mer och mer granulerade 

 längsstriramor på den annars släta, glänsande ytan. Ovicellerna, 

 som hafva sin pats på stammens baksida, ehuru, såsom redan 

 Stoliczka anmärkt'), deras ursprung kan följas till stammens 

 framsida, voro kända redan af Pallas ') och Ström; och man 

 skulle till och med från dessas beskrifningar kunna utleta en an- 

 tydan till den skillnad, som i ovicellernas form förekommer mellan 

 H. lichenoides och H. frondiculata. Emellertid genomgå äfven 

 ovicellerna en utveckling, som måste tagas i betraktande vid upp- 

 skattandet af karakteren. Här, likasom på alla öfriga Cyclo- 

 stomer, hvilka vi känna, sakna ovicellerna till en början någon 

 mynning (Tafl. VII, fig. 8). De äro då aflånga, "lunde Kugler 

 med en Rand eller Ring i Midten, ligesom de der vare sammen- 

 satte af 2 imod hinander svarende halve Kugler' (Ström). Se- 

 dermera utvecklar sig mynningen vid midten af den nämnda ran- 

 den under formen af ett rör, som böjer sig ned på tvären mot 

 ovicellens ena sida och hvars raynningsrand vanligen är utdragen 

 i en spets (Tafl. VII, fig. 9 — 10). Ovicellens ectocyst är genom- 

 borrad af aflanga, större porer, som kunna följas uti rader från 

 midtelranden till ovicellens bas, begränsade af upphöjda kalk- 

 ränder. Midtelranden får vid mynningens utveckling en böjd och 

 delad form, liksom bestode den af tvenne baglinier, som stöta 



'j Vei-h. K. K. zool. boUin. GesulL-ch. M'ien XH B. (18G2), pag. 103, figg. 2 a, 



2 b, 2 c. 

 ^) KIctich. Zooph. p;ig. 240 



