SMITT, KRITISK FÖllTECKN. ÖKVEU SKANI). IIAFS-imVOZOER. 47.'i 



tillsammans, och löpa ut pä raynningsrörets öfre sida. Ovicellen 

 blir vanligen på midten inknipen, framom och bakom mynnings- 

 röret, under det att dess båda ändar bibehålla sin runda form 

 (tig. 10). Stundou) finner man den dock uti midten något upp- 

 svälld, med ändarne smalare (fig. 9), en form, som kommer något 

 närmare den, hvilken tillhör H. frondiculata. Denna utmärkes 

 som bekant genom sina ovicellers skarpare rygg, utdragna ändar 

 och genom meilaniuramen mellan porerna ännu skarpare utbildade 

 till höga ränder. En annan formförändring på ovicellerna till //. 

 lichenoides än den, då man finner dem trekantiga, med basen 

 mellan den öfre och nedre vinkeln löpande längs stammens ena 

 sida, under det den tredje vinkeln, i hvilken mynningsröret har 

 sin plats, är ställd vid stammens andra sida. Längs mynnings- 

 rörets rygg löper då en Rand till trekantens midt, hvarest denna 

 vanligtvis är något upphöjd, så att ovicellen blifver pyramidlik. 

 Slutligen har Ålder beskrifvit ovicellerna till B. lichenoides så- 

 som runda, utan någon rand i midten, med mynningen vid deras 

 ena sida, och såsom konstant sittande pä baksidan i grenarnes 

 axlar. Denna form synes ännu mera anmärkningsvärd såsom en 

 mellanform mellan //. violacea och //. lichenoides. Emellertid 

 har jag funnit den jemte en mängd öfvergåugar på samma slam 

 tillsammans med den typiska formen af den sistnämnda artens 

 oviceller, såväl i grenarnes axlar som vid midten af grenarnes 

 baksida. Ovicellernas ställning är således varierande. För att 

 förklara betydelsen af deras form fordras direkta observationer 

 såväl om deras tillväxt som om deras innehåll. Måhända äro 

 alla dessa former utvecklingsstadier; sävidt vi ej bland allt, hvad 

 hittils blifvit kalladt oviceller skulle kunna urskilja dikliniska 

 könshus, hvilket vår nuvarande kunskap om dem icke kan afgöra. 

 Fråga vi nu efter betydelsen af de karakterer, som urskilja 

 //. lichenoides från IJ. frondiculata, skola vi finna dem till största 

 delen vara sådana, som endast ställa den sistnämnda såsom ett 

 längre framskridet stadium i en utveckliugsserie. Hit höra t. ex. 

 stammens resligare och mera förgrenade byggnad, dess starkare 

 strierade yta, ovicellernas ännu längre framskridna utveckling till 



