SMITT, KRITISK FÖRTECKN. ÖFVER SKAND. IIAFS-BRYOZOER. 485 



hvilka de skjuta upp. Man igenkänner dem dock genom deras 

 cylindriska form utan taggar i randen och deras tunna väggar. 

 Utom ovicellerna hafva vi att anmärka såsom interstitialbiidningar 

 nedliggande, runda rör, uppsvällda vid sin början, hvilka före- 

 komma spridda mellan djurhusraderna. Deras skal är liksom de 

 öfriga äldre bildningarnes fint granuleradt. Deras betydelse är 

 ännu obekant, men synes vara densamma som de smårörs, hvilka 

 ofvan blifvit anmärkta för Diso, verrucaria. 



Förökningen af centraldeiar, hvilken tillkommer de flesta 

 mera utvecklade kolonier af denna art, är egentligen endast ett 

 upprepande af samma bildning, som försiggått i koloniens första 

 centrum. De nya centraldelarne uppkomma nemligen derigenora, 

 att interstitialrummen i närheten af utvecklingsranden, under dennas 

 lifligaste knoppning och innan ännu de närmast inre djurhusen 

 fått sin första, crassiiisculaAWa. form, fä sina ribbor mera för- 

 tjockade, på samma sätt som då första centrum bildades, och 

 sedermera föröka sig till antalet och utbildas vidare såsom vi 

 ofvan beskrifvit. Ojeranheterna i dessa nya centraldelars upp- 

 komst och utveckling gifva kolonierna en oregelbundet vexlande 

 form, som dock tydligen äfven beror på formen af det föremål, 

 hvilket tjenar såsom fäste. Bland de tallösa variationer, som i 

 detta hänseende förekomma, vilja vi blott anmärka en koloni, 

 som vuxit rundt om och öfver en Oculina-mynning, hvars djur 

 varit dödt. Denna koloni har fått en trubbig klotform, i hvilken 

 vi kunna räkna 19 centraldelar, alla olika och vexlande från den 

 runda till den elHptiska och den smalt utdragna formen. 



Härigenom blifver också Disc. hispida den största lefvande 

 arten inom slägtet, och ofta ser man den vara 2 — 3 centimeter 

 i längd. 



Genom dessa olikheter kunna de nu anförda arterna i sina 

 typiska former utan svårighet igenkännas: Disc. verrucaria och 

 jf?. hispida hufvudsakligen genom sina ovicellmynningar, I>. cras- 

 siuscida genom sin starka förkalkning och sina runda, mangtaii- 



